KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAE. BAND. 21. N:0 8. 107 



Vid sidan af inedeltalen för de 316 exemplar af lax, som ingått i beräkningen af 

 de proportionstal, pä hvilka vi byggt ofvanstäende slutledningar, har jag här i sista ko- 

 lumnen ställt motsvarande medeltal för 108 exemplar af rödingar ur museets samlingar. 

 Det visar sig lätt, att i de allra flesta hänseenden äro äfven rödingarne att betrakta såsom 

 en fortsättning af den utvecklingsgång vi spårat hos de egentliga laxarne. Heckel och 

 Kner hänförde också Salmo salar till samma formgrupp som rödingarne; och det är väl 

 bekant, att de sistnämndas hybridisering med egentliga laxar möter ringa svårighet och 

 lemnar aflingsför af komma ^). Såsom vi ofvan einnrat, har Fitzingee, liksom före honom 

 Kner, icke utan skäl velat förklara den form, som egentligast bär namnet Salmo iacustris, 

 såsom frukten af hybridisering mellan röding och egentlig lax. Dock är förhållandet ej 

 så enkelt, som vid första påseendet kan tyckas, ehuru den nämnda fortsättningen af de 

 egentliga laxarnes utvecklingsriktning in på rödingarnas område väl stämmer öfverens, 

 dermed att medeltalet för de förras kroppslängd i våra tabeller (279 mm.) är mindre än 

 medeltalet för rödingarnes kroppslängd (333 mm.), hvarigenom skillnaderna i de öfriga 

 anförda medeltalen för våra samtlis"a laxar och rödincjar äfven komma att framstå såsom 

 uttr)'ck för fortsatta åldersskillnader. 



Redan i den jemförelse, som är framställd i nyss lemnade tabell och vid hvilken 

 endast våra egentliga rödingar äro afsedda, synes en påfallande stor skillnad i antalet 

 gälräfstaggar och fjällrader. Ehuru denna skillnad går i följd med laxarnes utvecklings- 

 gång, är den dock för stor för att kunna förklaras såsom en omedelbar fortsättning af 

 det föregående; och ehuru samma utvecklingsgång gör sig gällande i de allra flesta för- 

 hållanden, gifvas dock några punkter, i hvilka utvecklingsi-iktningen är en annan. Sa 

 t. ex.: då vi hos de egentliga laxarne funnit underkäkens längd i förhållande till kropps- 

 liinofden å ena sidan aftaoa med åldern, å andra sidan i öfverensstämmelse hiirined vara 

 större hos grålaxarne än hos blanklaxarne, se vi här denna längd (^V,,) i medeltal vara 

 mindre hos de egentliga laxarne än hos rödingarne. Stjertfenans längd i förhållande till 

 kroppslängden ("/„) är likaledes hos de egentliga laxarne aftagande med åldern (hvilket 

 förhällande dock endast i foi"ellåldern uppträder i medeltal såsom formskillnad mellan 

 grälax och blanklax) men hos rödingarne i medeltal större än hos de egentliga laxarne. 

 Ryggfenans afstånd frän nosspetsen i förhällande till kroppslängden ('"/«) är hos de sist- 

 nämnda aftagande med åldern till och med öring-åldern, och blott uti yngel-äldern är det 

 mindre, eljest större hos grålax än hos blanklax; men rödingarne hafva detta afstånd i 

 medeltal större än de egentliga laxarne. Undergällockens längd i förhållande till mellan- 

 hufvudets längd ('/i,) är alltid i medeltal mindre hos grålax än hos blanklax (hvilket för- 

 hållande först mellan öring- och lax-åldern gör sig gällande såsom åldersskillnad); dock 

 är denna läno'd i nämnda förhållande och i enliMiet med den allmännast för de eo^entlisfa 

 laxarne gällande åldersskillnaden i medeltal större hos dessa sistnämnda än hos rödingarne. 

 Detsamma visar sig med hänseende till längden af ryggfenans bas i förhällande till mellan- 

 hufvudets längd ("/äj), blott att äfven åldersskillnaden der uppträder i form af proportions- 

 talens stegring, endast afbruten mellan forell- och öring-åldrarne. Likaså med hänseende 

 till nosens längd i förhållande till öfverkäksbenens längd {^^Ih), der nyssnämnda afbrott 



1) Jfr Fr. Day, Nattire, Sept. 18, 1884, pag. 488. 



