KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 8. 133 



56. Mellanhufvudets längd i % af pra3abdominallängden : V? '^»'- 





o' 



V 



Med. (a). 



I 



A. 



B. 



C. 



D. 



E. 



F. 



J,. 



B,. 



Z), 



£,. 



52.2 



50.7 



_ 





57.1 



_ 



51.6 



52.9 





58.9 



188 mm. 



II 



52.9 



54.5 



48.5 



41.5 



54.3 



— 



47.4 



47.0 



43.i 



54.7 



303 » 



III 



57.9 



— 



— 



42.8 



52.9 



— 



48.1 





42.2 



50.4 



387 ., 



IV 



— 



50.0 



~ 



45.6 



49.3 



— 



— 



47.7 



42.7 



49.8 



494 » 



v 





— 



— 



— 



— 



67.1 



— 



— 



4(5.6 



— 



651 » 



VI 



— 



— 



— 



— 



57.8 



— 



— 



— 



— 



— 



757 » 



Resultatet är liär tydligen det samma som i föregående punkt. 



57^ Postabdominallängden i % af afståndet från nosspetsen till bukfenornas fäste: 



1 1 o/. 

 r fo. 







o' 











^' 





Med. (a). 



A. 



B. 



C. 



D. 



E. 



F. 



.1,. 



B. 



0,. 



Er 



44.0 



45.9 







37.6 





46.2 



44.4 





36.9' 



188 mm. 



44.1 



42.5 



40.6 



47.0 



37.6 



— 



48.4 



46.8 



49.3 



38.5 



303 » 



42.7 



— 



— 



42.9 



35.7 



— 



46.4 



— 



46,7 



38.0 



387 " 



— 



46.1 



— 



41.2 



35,0 



— 



— 



45.4 



43,8 



37.8 



494 .. 



— 





— 



— 





33.4 



— 



— 



4.5.1 



— 



651 » 



— 







— 



— 



38,2 



— 



— 







— 



— 



757 .. 



1 



II 



III 



IV 



v 



I VI 



Den temligen aHmänt rådande (hos S. stagnalis (f oafbrutna) minskningen af medel- 

 talen i följe med ålderns tilltagande och den likaledes allmänna (hos S. alpinus och S. sta- 

 gnalis genomgående) könsskillnaden: — Med. (ef) < Med. (?), förklarar äfven här såväl de 

 låga medeltalen hos 5. salvelinus (genomgående < 39) som de höga talen hos S. stagnalis. 



De uti dessa 57 punkter angifna medeltal kunna visserligen enda.st utmärka de all- 

 mänt gällande förhållandena, och då flera af dem ej ens äro verkliga medeltal, utan före- 

 träda måtten af ett enda exemplar: — sådana äro talen till D II, E I, och VI, F, B^ II 

 och IV, Z)i II, IV och V — , måste betydelsen af dessa tal bedömas derefter; likväl kan 

 det resultat ej förnekas, att vi här .stå inför samma utvecklingsförhållande som det vi 

 funnit emellan de egentliga laxarne och hvilket vi här uttryckt sålunda, att från S. alpinus 

 såsom utgångspunkt har utvecklingsriktningen i många hänseenden gått gemensamt för 

 de öfriga formerna och genom S. stagnalis till S. salvelinus, och der den delat sig, har 

 könsskillnaden legat till grund för deima delning, på det sätt att åt ena hållet hafva 

 ?-karaktererna varit den ledande tråden och fört till stagnalis-iovm^n, åt andra hållet hafva 

 o^-karaktererna varit förherrskande och ledt utvecklingen till S. salvelinus. Ett skenbai-t 

 undantag härifrån bildar ögonens storlek, i hvilket hänseende S. salvelinus föga afviker 

 från förhållandet hos S. alpinus, hvaremot S. stagnalis i allmänhet har mindre ögon, 



