140 smitt: riksmuseets salmonider. 



liVno-d 23.0 %, mellanhufvudets liksom underkäkens längd 15.'. % af kroppslängden, och 

 i-yggfenans afständ från nosspetsen är 4.5.5 %, bukfenornas afstånd från samma punkt 

 50.3 % af samma längd, pannans bredd 70 % af öfverkäksbenens längd: — allt i närmaste 

 öfverensstämmelse med S. salvelinus; men stjertens minsta höjd är 8.9 % af kroppslängden, 

 hvilket procenttal ingen af de egentliga rödingarne uppnår, ehuru undantagsvis t. ex. N:r 

 401 i våra tabeller, en S. alpinus från sjön Jufveleu i Jemtland, och X:r .375 från Östan- 

 bäcks fiskodlingsantalt, med sitt procenttal ("/« % — 8./) komma detsamma temligen nära, 

 hvaremot grålaxarne {S. trutta) visa detsamma nästan typiskt. Jemföra vi stjertens minsta 

 höjd med postabdominallängden, komma vi dervid till samma resultat. Vid en kropps- 

 längd af i medeltal 313 mm. hafva grålaxarne enligt våra tabeller stjertens minsta höjd 

 i medeltal 43.1 % af postabdominallängden och vid en kroppslängd af i medeltal 182 mm. 

 är nämnda procenttal hos grålaxarne 47.7. På ofvannämnda exemplar af S. virginalis 

 (med. a =■ 292 mm.) är ifrågavarande procenttal 44.8, medan detsamma är 47.0 på det 

 exemplar af S. Leivisii, hvilket doktor Garman sändt mig och hvilket har en kroppslängd 

 af 178 mm. Endast hos den ofvan ofta omtalade S, hybridus från Yngen, N:r 473 i våra 

 tabeller och hos N:r 359, en »S. alpinus från Östanbäcks fiskodlingsanstalt, finnas procenttal 

 af liknande storlek för förhållandet "/< hos rödingarne. Samma resultat erhålla vi af en 

 jeniförelse mellan stjertens minsta höjd och pi-teabdominallängden ("/j i tabellerna). Pro- 

 centtalet till uttryck för detta förhållande är nemligen hos föreliggande exemplar af S. 

 virginalis 32.1. Hos såväl rödingar som laxar är detta procenttal i sjunkande under till- 

 tagande ålder, och med hänsyn dertill måste det förhållande bedömas, som förekommer 

 hos N:r 371 i våra tabeller ("/^ % = 32.!)), en blott 123 mm. lång S. alpinus från Östan- 

 bäcks fiskodlingsanstalt, hvai-est den dessutom åtminstone icke lefvat under normala för- 

 hållanden'). Eljest har bland rödingarne endast N:r 473, den öfveråldrige S. hybridus, 

 ett procenttal för stjertens minsta höjd i förhållande till prteabdominallängden ("/j % == 

 31.8), som kan sägas komma det nyssnämnda hos S. virginalis^) synnerligen nära, medan 

 deremot grålaxarne hafva 32.7 och 30. o såsom medeltal för ifrågavarande procenttal, det 

 förra redan vid 182 mm:s, det senare vid 313 mm:s medel-kroppslängd. Slutligen lemnar 

 stjertfenans form samma resultat. Redan längden af mellersta stjertfenstrålarne hos före- 

 liggande exemplar af -S. virginalis, 8.5 % af kroppslängden, är en trutta-kavakter vid ifråga- 

 varande ålder, såvidt denna uttryckes af kroppslängden; och om vi jemföra de mellersta 

 stjertfenstrålarne med den längsta strålen i denna fena, — hvarvid naturligen, liksom nyss 

 ofvan, afseende måste fästas vid åldersförändringarne, hvilka här vid sidan af stigande 

 könsmognad leda till ökade procenttal för '■/ö såsom uttryck för en allt mindre inskuren 

 stjertfena — , finna vi hos S. virginalis de mellersta stjertfenstrålarne vara 62.5 % af den 

 längsta strålens längd i samma fena. Ett så högt procenttal finna vi, bland rödingarne, 

 blott hos två af de största exemplaren af S. stagnalis, en hanne af 485 mm:s kroppslängd 

 från New-Foundland, N:r 421 i våra tabeller, och en hona från Spetsbergen, N:r 432, 



') En möjlighet är väl ock, att aflidne fiske riassistenten Byström, som förestått denna austalt och efter- 

 lemuat de rödingar derifrån, som nu förvaras i Riksmuseum, vid sina försök användt hybridisering på rödingarne 

 liksom på laxarne. Detta antagande skulle kunna förklara de afvikelser från de typiska rödingarne, som före- 

 komma hos dessa Ostanbäcks-exemplar. 



-) Det föreliggande exemplaret af S. Lewisii kan i detta hänseende ej mätas, emedan hela bukbetäck- 

 ningen är rutten och slapp. 



