KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 8. 



147 



blifvit anförda. Att Richaedsons Sahno Rossii^) frän Boothia Felix icke är något annat 

 än den från Grönland kända S. stagnalis, antydes xedan deraf att eskimåerna gifva dem 

 båda samma namn, Ekalluk och Ekallukåh; men härtill kommer, att procenttalen för de 

 vigtigaste förhållanden hos det af Richardson beskrifna exemplaret temligen noga öfverens- 

 stämma med de motsvarande hos Na' 432 i våra tabeller, som är en *S. stagnolis ? fr'ån 

 Spetsbergen. Med iakttagande af att Richardsons exemplar varit torkadt, hvarigenom 

 i synnerhet hufvudets längd betydligt förkortats både i hans mätningar och på hans figurer, 

 och med rättelser gjorda derefter finna vi 



Hafvudetä längd i % af kroppslängden */a % 



Mellanhufvudets » u « n iiU % 



Öfverkäksbenets » » » » hja % 



Undei-käkens " » » >• _ */a % 



S. Rossii. 



N:r 432. 



20.1 



13.4 



8.6 



13.6 



19.8 



13.7 



8.5 



13.7 



Richardsons Salmo Hearnii') frän Coppermine River är så föga känd, att något 

 omdöme om dess artberättigande svårligen torde kunna fällas. Jordan har antagit den 

 måhända vara synonym med S. fontinalis. 



S. alipes^) från Prince Regent's Inlet skulle enligt Richardson utmärka sig genom 

 synnerligen långa fenor; men enligt hans mätningar såväl som figur äro bröstfenorna ej 

 längre än 18 % och bukfenorna 15 % af kroppslängden, hvilka tal ganska väl öfverens- 

 stämma med det vanliga förhållandet hos S. alpinus, medan t. ex. N:r 367 i våra tabeller 

 (fig. 50, tafl. III), en d' frän Torne-träsk, visar en långt större formförändring i detta 

 hänseende. 



Richardsons S. nitidus, tagen i samma insjö som S. alipes och liksom denne af 

 Richardson känd endast genom ett torkadt exemplar, torde ej heller hafva mera fog för 

 sitt artberättigande och synes, att döma efter såväl beskrifning och figur som mätningar 

 väl kunna förklaras såsom en hona af samma art. Jordan och Gilbert förklara ock om 

 densamma, att den måhända är en form af *S. stagnalis'^). 



Om RiciiARDSONS *S. Hoodii°), som skulle vara den allmännaste röding-arten i den 

 nordligaste delen af amerikanska kontinenten, norr om Canada, lemna Jordan och Gilbert ") 

 den upplysning, att »de exemplar i British Museum, hvilka af Gunther beskrifvits såsom 

 S. Hoodii, tillhöra S. namaycush, och att Richardsons typexemplar,^ som ännu finnas 

 qvar, tillhöra 5. fontinalis». 



Att Gunthers S. arcturus''), en saltvattensform, och S. iVa7'esM*), i färskvattens- och 

 lekdrägt, frän högsta undersökta norden (82^2° nordl. lat), skulle till arten vara skiljda 



') Fauna Bor. Amer., III, pag 163. 



2) 1. c. pag. 167. ■ 



3) 1. c. pag. 169. 



*) Syn. Fisk. N. Amer., 1. c. pag. 321. 



ä) Faun. Bor. Amer. III, pag. 173. 



6) 1. c. pag. 890. 



') Proc. Zool. Soc. 1874, pag. 294. 



') ibid. pag. 476. 



