154 smitt: riksmuseets salmonider. 



sig i aiifördn ligui-. Fjällens storlek och gälräfstaggarnes antal hänföra detta exemplar 

 utan tvifvel till den form, hvilken af Jordan och Gilbert blifvit bestämd såsom kisutsch. 

 Det andra exeraplai-et, hvilket härstammar frän Port Clarence, tillhör såväl genom sitt 

 stora antal fjäll, som genom sina fätaliga gälhinnestrålar, formen gorbuscha, rödinggruppen 

 inom slägtet Oncorhynchus. Dess färg är silfverblank, på ryggen mörkt stålblä, utan 

 märken efter fläckar, hvilka docjc väl genom spritens inverkan kunnat försvinna. Då vi 

 emellertid i det följande för beqvämlighetens skull väl kunna behöfva en benämning för 

 denna i åtskilliga hänseenden från gorbuscha afvikande hafsform, har jag urskiljt den, om 

 ock provisoriskt, under namnet tschawytschiformis^ ehuru den måhända redan af Suckley 

 blifvit upptagen^) under namnet S. Campbelli, hvilken emellertid af Jordan och Gilbert 

 förklarats") såsom synonym med den ofvan anförda Malma, eller S. Kennerlyi''), hvilken 

 af sistnämnda författare förts såsom synonym till nerka^). 



Åi de färskvattensformer utaf slägtet Oncorhynchus, hvilka blifvit hemförda genom 

 Vega-expeditionen, äro alla exemplaren tagna samtidigt med hvarandra i en bäck på 

 Behring-ön i midten af Augusti. Tre af dessa exemplar, N:r 340 — 342 i våra tabeller, 

 figurerna 25 — 27 på tafian II, tillhöra laxgruppen inom slägtet, de öfriga tre, N:r 343 — 345 

 i tabellerna, figurerna 28 och 29 på tafian III, tillhöra slägtets rödinggrupp. Gälhinne- 

 strålarnes ringa antal (11 — 12) och fjällens ringa storlek (214 — 226 tvärrader) hänföra de 

 sistnämnda till gorbuscha, medan de andra exemplaren, med sina medelstora fjäll (lax- 

 fjäll) och sitt stora antal gälräfstaggar (29 — 35) måste föras till nerka, sådan denna form 

 är begränsad af Jordan och Gilbert. Från Behring-ön har således Vega-expeditionen 

 hemfört kisutsch, nerka och gorbuscha, hvilka samma former sedermera, enligt Bean"), på 

 denna ö blifvit funna af Stejneger. En af de Stellerska formerna, keta, saknas i våra 

 samlingar, ehuru den alltifrån Steller varit anförd såsom den allmännaste och mest ut- 

 bredda formen inom slägtet. Stort är ej heller vårt undersökningsmaterial, dock består 

 det af så vexlande former, att det medgifver en i flera hänseenden upplysande jemförelse 

 såväl med Atlanter-områdets laxar och rödingar som mellan Oncorhynch-formerna in- 

 bördes. Det naturliga förhållandet till de egentliga Atlanter-formerna finna vi lättast ge- 

 nom en sammanställning af några likstora yngel valda ur våra tabeller. 



För detta ändamål anför jag här de mest framträdande olikheterna i form hos en 

 tschawytscha-unge, N:r 338 i tabellerna, från Sacramento-river, en trutta-nnge, N:r 43 i 

 tabellerna, utkläckt och uppfostrad i en fiskodlingsanstalt vid Indals-elfven, en salar-unge, 

 N:r 59 i tabellerna, fångad i Nissa-än vid Halmstad, och en alpmus-unge, N:r 348 i 

 tabellerna, härstammande från Östanbäcks fiskodlingsanstalt. 



') Monogr. Salmo, 1. c, pag. 118. Obs. A. 16, L. lat. 156. 

 -) Syn. Fish. N. Åmer. 1. o. pag. 320. 



^) Monogr. Salmo, 1. c. pag. 145. Obs. L. lat. 155. Dock talar Bk. (12 — 15) för Jordans och Gilberts 

 bestämning. 



*) Syn. Fish. N. Amer. 1. c, pag. 309. 



'=) Cat. Coll. Fish. U. S. Nat. Mus., G:t Int. Fisheries-Exhibition London 1883, pag. 38. 



