KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR, BAND. 



21. 



.0 8. 



169 



Här är det temligen invecklade förhällandet i första rummet att betrakta såsom 

 ett uttrj^ck för den ålders- och formskillnad, som vi längre ned få lära känna om under- 

 gällockens längd, hvilken varit störst hos den antagliga ursprungsformen och förorsakat att 

 mellanhufvudet hos denna varit kortast i förhållande till hela hufvudet. 



Således: Formseriens utveckling är här afspeglad i åldersföi-ändringarne hos eperlanus 

 efter nors-åldern genom ett stigande af procenttalen, som ställt eperlanus högst i utveck- 

 lingskedjan. Dentex, hvars medeltal står närmast hela slägtets medeltal, visar knappast 

 någon åldersförändring, om endast honorna af de båda för denna art anförda åldrarne 

 jemföras med hvarandra; sjnrinchus deremot, med sin mera utpräglade könsskillnad, i 

 hvilken ? -= c^, visar i enlighet med ofvan anförda regel ett sjunkande af medeltalen med 

 stigande ålder (III). 



4. Öfverkäksbenens längd (A) i pi-ocent af kroppslängden: — ''/o %: 



Medeltal för Osmerus: 9..S. 







Dentex, 



Spirinchus. 



Epei'lanus. 





Medeltal för 









8.0 



9.G 



9.8 





i ålder af 









Nora 





— 



— 



9.3 







8.8 



(10.0) 

 9M „ 



r. \ 9.5 

 9.4) 



9.8 



Slom d 



» 9 





8.*1 „ 

 8.5) 



9.51 



10.1 f '■' 



Storslom 





— 



9.7 



10.6 



Således: Formseriens utveckling, sådan den äfven antydes af åldersförändringarne 

 hos både spirinchus och ejjerlanus, går här i stigande procenttal fi"ån dentex genom spi- 

 rinchus till eperlanus (IV). 



5. Underkäkens längd (k) i procent af kroppslängden: — '■/'« %• 



Medeltal för Osmerus: 13.7. 







Dentex. 



Spirinchus. 



Eperlanus. 





Medeltal för 









12.8 



14.3 



14.8 





i tilder af 









Nors 





— 



— 



12.9 



Stornors 





12.9 



(14.2) 



13.8 



Slom d 



» 9 







12.0) 



14.2) 



14.1) ''■' 



Storslom 





— 



14.4 



IG.i 



Således: Äfven här är full öfverensstämmelse mellan den fi-amställda formserien 

 och riktningen af åldersförändringarne, sådana dessa visa sig hos både spirinchus och 

 eperlanus. 



K. Vet. Akad. Handl. Bd 21. N:o S. 



22 



