206 



smitt: riksmuseets salmonider. 



båda arter upptagas nu af Jordan och Giluert säsoin varieteter af Th. signifer, medan 

 dereniot Bean^) föi^enar dem till en från signifer skiljd art. De af Milner angifna karak- 

 tererna \isa också, att den arctiska Th. signifer har hufvudet kortare, ryggfenans början 

 längre framskjuten, stjertfenrotens sidolinie längre och nosen kortare än de öfriga ameri- 

 kanska harrarne i öfverensstämmelse med förhållandet mellan Th. arcticus och Th. vulgaris. 

 Deremot förekomma olikheter mot detta förhällande i afseende på såväl öfverkäksbenens 

 längd som ögonens storlek, hvilka båda enligt Milners beskrifning skola vara mindre på 

 den arktiska än på de sydligare formerna och sålunda stå i motsats mot det nämnda för- 

 hållandet. Enligt MiLMER har också Th. montanus ett så långt framskjutet läge för rygg- 

 fenans början och för bukfenorna samt en så hög stjertfenrot, att vi åtminstone icke hos 

 våra europeiska harrar funnit motstycken dertilP). 



Ännu kunna vi således icke, oaktadt såväl Dall som Milner identifierat den sibiriska 

 harren med den amerikanskt-arktiska, med full säkerhet föra de amerikanska arterna så- 

 som synonymer under Th. vulgaris och Th. arcticus., ehuru skillnaderna äro af sådan 

 beskaffenhet, att de väl kunna fordra förnyad undersökning för sitt erkännande. 



') G:t Int fish. Exlnb. London 1883, U. S. Amer., Catal. F, pag 37. 



-) Då Milner enligt uppgift (1. c.) beräknat de af honom angifna procenttalen efter mått af kroppslängden 

 tagna från nosen (antagligen nosspetsen) till mellersta stjertfenstrålarnes bas, kunna hans procenttal ej omedelbart 

 jemföras med de i våra tabeller upptagna; men de tal, som skulle motsvara dessa sistnämnda, kunna med tem- 

 ligen stor noggrannhet erhållas enligt formeln 



= ___2l_ 



T^ ill 



1 + 



100 



der cf utmärker det enligt vårt mätningssätt (kroppslängden från öfverkäksbenens fraraända till mellersta stjert- 

 fenstrålarnes spets) blifvande procenttalet, 

 der g)j utmärker det af Milner uppgifna procenttalet för ifrågavarande kroppsdel och 



der if.! utmärker det af Milnek uppgifna procenttalet för mellersta stjertfenstrålarnes längd i jemförelse med 

 kroppslängden. 



På detta sätt beräknade ändras Milners uppgifter till följande: 



Hufvudets längd i % 

 Ryggfenans afstånd från nosspetsen « 



n bas 

 Bukfenornas afstånd från nosen » 

 Analfenans » » >. » 

 Stjertfenrotens sidolinie » 

 " minsta höjd » 

 iWellersta stjertfenstrålarnes längd » 

 Längsta » » » 



af kroppslängden 



"fa % 



-.- - ""/a % 



Th. signifer. 



Th. Iricolor. 



Th. montanus. 



18.3 

 29.2 



44.3 

 70.0 

 15.1 



19.9 

 33.1 

 21.4 

 47. G 

 70.9 



14.9 

 7.3 

 6.8 



18.7 



20.1 

 31.3 

 23.3 

 42.3 

 70.1 



14.5 

 8.4 



6.5 



15.2 



„ 



'-/a % 



„ 



M/a »»' 



»> )) 



y\',a % 



- «/« % 



äja <■/, 



» „ 



°/a ',i 



iidets längd. 



Beträffande åter de hos Milner anförda procenttal, som beräknats efter förhållandet till hufv 

 inverkar skillnaden i mätningssättet (från midten af nosspetsen eller från öfverkäksbenens framända) långt mera 

 hvarföre vi endast kunnat jemföra dessa tal sins emellan. 



