214 smitt: riksmuseets salmonidkk. 



gemensamt med flera exemplar af Omul i våra tabeller — att ryggfenans höjd är större 

 än bröstfenornas längd. Att icke dessa karakterer äro genomgående, beror, såsom vi skola 

 se, i främsta rummet på åldersförändringarna. Enligt dessa intager emellertid albula- 

 gruppen i de flesta hänseenden platsen närmast de antagliga ursprungsformerna. 



Bland de former, som blifvit urskiljda inom a/éw/a-gruppen *), eger Riksmuseum blott 

 fyra: albula och vimba från Skandinavien, den sibiriska mercku och den irländska poUan, 

 Huruvida öfriga inom gruppen namngifna arter: — vandesius^), dupeiformis^), lueidus^). 

 harengus^) och nigrijnnnis'') — , verkligen äro från dessa fj^ra åtskiljda, torde efter följande 

 utredning af föränderligheten inom gruppen visa sig väl fordra en förnj^ad undersökning. 



Sedan gammalt, och särskiklt sedan Linnés Wästgötha Resa^ har man, som bekant, 

 i Sverige urskiljt tvä arter af siklöja: den egentliga siklöjan och sik-wimman^). Skillnaden 

 dem emellan skulle ligga i den sistnämndas högre kroppsform och mindre hufvud. Redan 

 Nilsson') anmärkte emellertid en »öfvei^gångsform» ; och i sin handskrifna katalog öfver 

 Riksmusei skandinaviska fiskar förenade Sundevall sedan länge de båda formerna inom 

 en art. Malm^) har ytterligare fi-amhållit denna åsigt och lemnat exempel på de anförda 

 karakterernas ohållbarhet. Då dessutom båda formerna förekomma i Dalslands sjöar, sär- 

 skildt i Animnaen, från hvilken sjö Linnés vimba skulle vara typisk, och då således nämnda 

 form ej ens kan anföras såsom en lokalvarietet, sj^nes redan häraf artskillnaden vara föga 

 berättigad. Dock ega dessa skillnader en ingalunda ovigtig systematisk betydelse, dels 

 emedan de förena sig med andra, hvilka för andra arter äro anförda såsom artkarakterer 

 eller kunna användas såsom sådana, dels emedan de såsom åldersförändring lemna en tyd- 

 lig vink öm formseriens öfvergång från siklöjeformen till den höga kroppsformen hos Ällo- 

 somus. Med detta syfte vilja vi här granska såväl skillnaderna mellan albula och vimba, 

 enligt de bestämningar af exemplaren, som meddelas i förklaringen till våra mått-tabeller, 

 som ock de åldersförändringar och könsskillnader, hvilka härvid visa sig. För att på samma 

 gång erhålla en öfversigt af både åldersförändringar och könsskillnader har jag indelat 

 exemplaren af hvart kön i tre grupper: A, med kroppslängden mindre än 100 mm.; B, 

 med kroppslängden större än 100 men mindre än 200 mm.; C, med denna längd stöi-re 

 än sistnämnda mått. Efter denna indelning erhållas af de i tabellerna upptagna exemplaren 

 följande grupper. 



') Se Gu\THEKS Catalogite 1. c. och Jordax and Gilbert: Synopsis 1. c. 



^) = vimba? För synonjTnieu se Gunther: Cat. Brit. Mus. Fisk., part. TI, pag. 194. 



^) Se Gunther, 1. c, pag. 198. 



*) Se Gunther, 1. c, pag. 199. Jordan and Gilbert : Syn. Fish. N. Åmer., 1. c., pag. 301, upptaga 

 C. clupeiformis, C. lucidus ocli harengus såsom en art under benämningen C. artedi, Lesueur. 



^) Se Jordan and Gilbert, I. c, pag 301. = vimba? eller motsTarande formförändring, såvida den 

 amerikanska siklöjan är skild från den europeiska. 



^) Nilsson: Skand. Fauna, Fiskarne, pag. 463. 



^) 1. c., pag. 465. 



*) Göteborgs- och Bohus Läns Fauna, pag. 547 etc. 



