248 



smitt: riksmuseets 8ALM0NIDER. 



enstaka individer bland sikanie gjUler, att de förra hafva denna längd större, de senare 

 mindre än 63 % af mellanhufvudets längd. Jemföres underkäkens längd med minsta 

 ki"oppshöjden, erhälles ungefär samma regel som gäller om pannans bredd: — ; slut- 

 formerna i de båda serierna, — Pelet och Tschir — , hafva den förra mindre än den se- 

 nare (i våra tabeller k -= a), men till dessa sluter sig äfven i detta hänseende den sibiriska 

 2)olcur, som kommer närmast Tschir. 



Svårigheterna vid gränsbestämningen mellan siklöjor och sikar lemna emellei-tid en god 

 fingervisning för utredning af de egentliga sikformerna, då vi med ledning af ofvanstående 

 anmärkningar gå att betrakta dessa i en ordning, som bestämmes af deras större eller 

 mindre öfverensstämmelse med siklöjorna. 



För att kunna bedöma betydelsen af de skillnader, som förekomma inom det art- 

 område, för hvilket Linnés artnamn Salmo (Coregonus) Lavaretus^) har största berättigan- 

 det, vilja vi börja jemförelsen med fem temligen likstora exemplar från två vidt skiljda 

 lokaler, nemligen de tre exemplaren, N:r 200 — 202 i våra sikmätt-tabeller, från Berga-sjö i 

 Småland, de två öfriga, N:r 415 och 416 i tabellerna, från Jenisej. Alla äro hannar tagna 

 på hösten. De genomgående skillnader, som enligt tabellerna förekomma, äro följande: 



Antal gälräfstaggar på endera kroppssidans första gälbage _ _ Spb 



» strålar i ryggfenan _ _ D 



1) " " analfenan A 



» >> » bröätfeuorna P 



" fjäll i sidolinien... L. lat. 



Änalfenans höjd i '/, af kroppslängden -^/a % 



Stjertfenrotens minsta » » " » å/n % 



'> " » " " mellanhufvudets längd ä/jj ^ 



» >i « >• " underkäkens « »/* % 



Ögonens längddiameter i % af hufvudets längd <^/b % 



Nosens bredd » » » <• «/6 % 



» höjd » )i » 11 flt) % 



i> » " " mellaohnfvudets längd //j^ % 



» » 11 1' nosens bredd f/e % 



11 11 11 11 öfverkäksbenens längd '','/, % 



Underkäkens längd i % af bufvndets längd */6 % 



Öfverkäksbenens bredd » " mellanhufvudets längd '/jj % 



11 11 11 » öfverkäksbenens » Vft % 



« » 11 " underkäkens » '/n- % 



Exemplaren frän 



Berga-sjö. 



Min. 



27 

 14 

 15 

 15 

 93 



8.5 



6.1 

 38.5 

 66.7 

 26.5 



15.6 



7.8 



10.0 

 50,0 

 30.0 

 44.1 



11.5 



3Ö.0 

 20.0 



Max. 



35 

 14 

 17 

 16 

 96 



9.7 



6.S 

 45.2 

 75.3 

 28.1 



17.6 

 8.8 



12.0 

 54.5 



31.6 



46.9 

 12.0 

 37.5 



20.0 



Jenisej. 



Min. 



18 

 15 

 15 

 14 



82 



11.0 



7.5 



46.2 



85.9 

 25.0 



13.3 



11.1 



15.4 



83.3 

 42.G 



38.9 



15.4 



42.6 



27.G 



Ma 



22 

 16 

 15 

 15 

 89 

 11.1 



7.6 



50.0 

 86.2 

 25.0 



14.7 

 13.2 



18.0 

 90.0 

 50.0 

 42. G 

 16.0 

 44.6 

 28.6 



Vi igenfinna här utan svårighet den ledande principen: — i förening med ett mindre 

 antal gälräfstaggar har Jenisej -formen högre stjertfenrot och nos samt kortare underkäke 

 och bredare öfverkäksben. De sistnämndas längd är också mindre hos denna form ; men 



') Syst. Nat. X, 



pag 



310. 



