KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 8. 



269 



Inom den förstnämnda gi^uppen hafva vi uti det föregående urskiljt Pite-områdets Asp 

 {Coregonus aspius), med ett större antal gälräfstaggar {Spb == 42 till 50) än hvad vi eljest 

 funnit bland Skandinaviens sikar; och i Venern hafva vi uti förhållandet mellan nosens 

 höjd och bredd (/ och e) funnit ett uttryck för skillnaden mellan Ringsjöns blåsik {Core- 

 gonus Nilssonii: fje % -= 61) och den mera utvecklade Blåsiken {Coregonus Wartmanni: 

 f/e % =- 61); men ännu en tredje form blåsik, Bolmens-siken, förekommer inom Skandi- 

 naviens område. Med tre exemplar af denna form, hvilken jag provisoriskt benämnt 

 Coregonus holmeniensis^), hafva vi börjat dessa undersökningar af de egentliga sikarne, då 

 vi ofvan jemförde dem (N:r 200 — 202 i tabellerna) med likstora exemplar af fetsik från 

 Jenisej. Ett annat exemplar (N:r 195 i tabellerna) har ofvan tjenat oss till upplysning 

 om förhållandet mellan en äldre Cor. bolmeniensis och yngre Cor. lavaretus. 



De karakterer, som utmärka Cor. bolmeniensis, äro redan antydda i den formskillnad 

 i afseende- på minsta kroppshöjden, som visade sig bland Ringsjö-sikarne, och de äro här 

 endast ännu mera utpreglade, såsom i allmänhet motsvarande ungdomskarakterer, hvilka 

 under vissa förhållanden kunna längi^e bibehålla sig. Nosens form är hos de äldre den 

 hos Cor. Nilssonii vanliga, ehuru vanligen lägre (jfr fig. 76, b med fig. 78, fe, båda å 

 Taflan V); men hos de yngre, ännu vid omkring 200 mra:s kroppslängd (jfi* fig. 77), på- 

 minner den om nosen hos Omul eller hos Pollan. Den låga stjertfenroten synes emellertid 

 vara den mest utmärkande karakteren för Bolmeniensis, hos hvilken den vexlar på föl- 

 jande sätt enligt våra tabeller: 



Minsta kroppshöjden i % at kroppslängden «/„ j^ 



" « 1) ■> hufvndets liiogd «/6 % 



■• » » •' raellanhnfvudets längd "V^z % 



Allt vid en kroppslängd, uttryckt i millimeter « 



och med ett antal gälräfstaggar vexlande mellan .■ Sjjb 



Min. 



Med. 



Max. 



6.1 



6.7 



7.0 



29.0 



33,4 



35.7 



38.5 



44.1 



46.9 



141 



192 



218 



27 



32 



35 



Sådan förekommer bolmeniensis, enligt Riksmusei samlingar, uti Lappland (vid Qvick- 

 jock), Helsingland (i Lets.sjön), Nerike (vid Villingsberg). Småland (vid Yxkullsund, i 

 Berga-sjö och i Bolmen) och i Norge, enligt exemplar insända af Konservator Collett 

 från Hurdalssjön, ofvanför Christiania, från sjön Spirillen i Valders och från Langfjord- 

 vandet i Syd-Varanger. 



Så länge jag icke känner någon annan sikform än denna fi'ån sjön Bolmen, hvar- 

 ifrån densamma flera gånger kommit mig tillhanda, måste jag antaga, att den förelegat 

 Nilsson vid hans bcskrifningar^) af gråsiken {Coregonus lavaretus); och den är således en 

 af våra allmännast kända sikformer. Att den dock icke eger något artberättigande, såvida 



1) Öfvers. Vet. Akad. Förli. 1882, N:r 8, pag. 38; Great Int. Ksli. Exh. London 1883, Spec. Cat. 

 Sweden, pag. 190. 



-) Observationes Ichthyologica, pag. 7; Prodromus ichtJiyol. Scandinav. pag. 15; Skand. Fn. Fisharne, 

 pag. 458. Vid beskvifningen af nosen har Nilsson med uttrycken om dess höjd naturligen afsett något helt 

 annat än hvad man numera dermed förstår. 



