KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 8. 



271 



Antal gälräfstaggar på endera kroppssidans första gälbåge Spb. 



Nosens höjd i % af hnfvudets längd //ö f' 



" » )) II mellanliufvudets längd / 62 "^ 



Il bredd » » bnfvudets » 'b % 



11 II II i> mellanlinfvudets " «/ii2 fé 



11 höjd 'I I' dess bredd //e % 



Ryggfenans bas i % af dess höjd "/o ^ 



Ofverkäksbenens längd i % af hufvudets längd ^/t, % 



'1 11 " II mellanhufvudets längd A/jj % 



Mellersta stjertfenstralarnes längd i % af minsta kroppshöjden ''/« % 



Microps 



pycnoeentvus 



N:r 371 och 



372. 



Min. Ma-t. 



32 



11.1 



14.9 



17.2 



23.4 

 63.6 

 87.7 

 26.6 

 36.2 

 62.0 



34 



11.2 

 15.3 

 17.5 



23.4 

 65.4 

 90.8 

 27.0 

 36.2 

 70.8 



Lavaretus 



typicus. 



N:r 373 och 



374. 



Min. Max. 



24 

 11.7 



15.2 

 15.3 



20.9 

 70.0 

 67.3 

 28.8 

 37.0 

 81.0 



25 



11.9 

 16.3 

 16.7 

 21.7 



77.8 

 70.9 

 30.5 



41.9 



81.0 



Microps^ 



N:r 375 och 



376 



Min. 



27 



11.4 



15.1 



15.7 



21.1 



66.7 



71.6 



27.1 

 35.8 

 67.9 



Ma5. 



31 



12.9 



17.3 



17.1 

 22.0 

 69.2 

 78.0 

 27.1 

 36.5 

 68.0 



2;3 





27—28 

 11.8 

 16.0 



16.2 



22.0 

 72.7 

 88.1 

 27.9 

 38.0 

 73.1 



De.ssutom visar sig, att den typiska lavaret-formen har både ryggfenan och anal- 

 fenan högre än de öfriga Torneå-sikarne. I Torne-elf tyckas således dessa former vara 

 teraligen skarpt åtskiljda; men om man i jemförelsen indrager exemplaren af microps, 

 microps pynocentrus och microcephalus från de öfriga, ofvan nämnda lokalerna, blanda sig 

 de genomgående karaktererna inom gränserna för de särskilda procenttalens minima och 

 maxima. Emellertid återkomma de i medeltalen; och vi skola der se dem såsom tydliga 

 uttryck af formseriens gradvisa utveckling från blåsik-gruppens häntydningar om öfver- 

 ensstämmelser med siklöjorna till fetsik-gruppens närmande mot Tschir-formen. 



N:r 168 i mått-tabellerna (= lig. 84 å Tafi. V), en microps från Refsunden, har 

 underkäkens längd, såsom vi ofvan anmärkt, mindre än minsta kroppshöjden. Att denna 

 karakter oftare kan förekomma äfven bland sikarne inom Skandinaviens område, tyckes 

 visserligen framgå af Gunthers beskrifningar utaf Cor. lapponicus^) och Cor. humilis^); 

 men att döma efter Kiksmusei samlingar grundar sig denna hans uppgift måhända snarare 

 på ett olika mätningssätt, beroende deraf att angular-processen ej alltid medtagits uti 

 mätningen. Det nämnda Refsundens-exemplaret visar emellertid härigenom på det tyd- 

 ligaste öfvergången till den i Hvitahafs-området och öster ut derifrån alltmer öfvervägande 

 lavaret-iorm, åt hvilken jag sökt^) bibehålla den af Pallas^) uppställda benämningen 

 Cor, polcur. 



Den af Pallas i främsta rummet framhållna karakteren, uppsvallningen af nasal- 

 delen framför ögonen: — ^hSalmo Coregonus rostro obtuso convexo, fi'onte ante oculos 

 gibba»; — gifver visserligen denna form ett egendomligt utseende: — jfr fig. 95 — 98 å 

 Taflan VI — ; men är dels betydligt vexlande i sitt fi-amträdande, dels antydd äfven hos 



>) Brit. Mus. Cat. Fisli., VI, pag. 181. 



-) 1. 0. pag. 190. 



•■=) Öfvers. Vet. Akad. Förh. 1882, N:r 8, pag. 39; Great lut. Ksh. Exh. London 1883, Spec. Cat. 

 Sweden, pag. 192. 



*) Zoogr. Eoss. As., III, pag. 400. = Salmo an Lavareti varietas? Ostiacis Pidschian: P.\ll., Russ. 

 Reise, III, pag. 705; Salmo (Cor.) Pidscliian, Gm. Syst. Nat. Lin., pag. 1377. 



