276 SMITT: lUKSMUSEETS SALMONIDEK. 



såvida muksun skall fui"etr;icla den skarpast utpriiglade formen i 6/cL«/^-typens och nasus 

 motsvarande form i fetsik-ty\)ens riktning. Då muksun och nasus tillika företrädas af de 

 största, mest utvuxna exemplaren (jfr. a), äro vi också berättigade att närmast jemföra 

 dem med hvarandra. Att mnxillaris härvid i de flesta fall följer muksun, har sin grund, 

 såsom af det föregående framgår, dels deri att jag här för beqvämlighetens skuld i denna 

 kolumn sammanfört två former af förvuxna exemplar, dels i dessa exemplars återslag mot 

 ungdomskaraktererna, i hvilka de båda nämnda typerna, såsom sprungna ur samma ur- 

 sprung, äro hvarandra lika. 



Der djdika ungdomskarakterer uppträda såsom återslag äfven hos muksun, följa såväl 

 denne som maxillaris och boltneniensis hvarandra. Så t. ex. i afseende på minsta kropps- 

 höjden. Denna är hos bohneniensis, maxillaris och muksun i medeltal mindre än 34 pro- 

 cent af hufvudets längd eller 46.2 procent af mellanhufvudets längd, hos polcur, brachy- 

 mystax och nasus är den i medeltal större än 41 procent af hufvudets längd eller .56 

 procent af mellanhufvudets längd, hos de öfriga formerna ligger dess procenttal för de 

 nämnda föi*hållandena häremellan. 



Gemensamma i motsättning, de ena mot de andra, äro de två kolumnerna längst 

 till venster och till höger i ofvanstående sammanställning uti följande punkter: hos maxil- 

 laris och muksun är öfvei'käksbenens längd större än 72 procent af midtelhufvudets längd 

 eller 4.3 procent af mellanhufvudets längd, hos brac/iymystax och nasus är den mindre än 

 .50 procent af midtelhufvudets eller 34 procent af mellanhufvudets längd; hos de båda 

 förstnämnda , är underkäkens längd större än 97 procent af midtelhufvudets längd, hos de 

 båda sistnämnda är den mindre än 74 procent af nämnda längd; hos de båda förstnämnda 

 är dessutom längden af analfenans bas mindre än 67 procent, hos de båda sistnämnda 

 större än 90 procent af mellanhufvudets längd; hos de öfriga formerna ligga procenttalen 

 för de nämnda fyra förhållandena emellan de här anförda. Uti förhållandet mellan öfver- 

 käksbenens och underkäkens längder är deremot nasus ensam i denna motsättidng mot 

 maxillaris och muksun, dä dessa hafva öfverkäksbenens längd i medeltal större än 70.3 

 procent af underkäkens längd, medan nasus har den blott 58 procent af denna längd och 

 de öfriga formernas procenttal i detta förhållande ligga deremellan. 



Förhällandet mellan mellanhufvudets längd och ryggfenans afstånd fi^ån nosen (*2,'m) 

 är i det hänseende beaktansvärdt, att visserligen muksun och 7iasus bilda de båda ytterlig- 

 lieterna; men emellan dem ordna sig de öfriga formerna uti två grupper, den ena när- 

 mande sio^ muksun, den andra öfverrående till nasus i den ordninof tabellen utvisar. 



O O o 



Uti förhällandet mellan öfverkäksbenens bredd och deras längd (Va), som är det 

 mest utmärkande för 7iasus, går stigningen af procenttalen från venster till höger i ta- 

 bellen, så att muksun, maxillaris, bohneniensis, aspius, nilssonii, wartmanni, lavaretus,. 

 microps och microcephalus hafva öfverkäksbenens bredd mindre än 40 procent af dessa 

 bens längd, polcur och bracliymystax hafva den större än 40 men mindre än 50, och nasus 

 liar den större än 50 procent af nämnda längd. 



Uti förhällandet mellan nosens höjd och öfverkäksbenens längd {fjh) går samma 

 stigning på det sätt att muksun, bolmeniensis, nilssonii och wartmanni hafva nosens höjd 

 i medeltal mindre än 40 procent, maxillaris, lavaretus, microps, microcephalus och polcur 



