KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLrNGAK. BAND 21. N:0 8. 281 



6. Mellanhufvudets längd i procent af ryggfenans afstånd från nosen (^V™ ^) min- 

 skas med åldern; och serien Microps-Microcephalus-Polcur-Brachymystax-Nasus står med 

 sina låga medeltal skarpt afskiljd från de öfriga: — Wartmanni manocentrus kommer dock 

 Polcur ganska nära: — ; och i könsskillnaden visar sig, att hannarne hafva i detta för- 

 hållande hos fetsikarne lägre medeltal än honorna, utom hos Microps pycnocentrus, men 

 högre medeltal hos blåsikarne, utom hos Nilssonii manocentrus och Wartmanni mano- 

 centrus. Dessa vmdantag äi-o sådana former, som hafva blåsiks- och fetsiks-karakterer 

 blandade med hvarandra. 



7. Ryggfenans höjd i procent af kroppslängden ("/a %) ökas i allmänhet med åldern 

 och är i medeltal störst hos Polcur, minst hos Wartmanni. Hannarne hafva medeltalen 

 för detta förhållande större än honorna, utom hos Nilssonii manocentrus, Wartmanni mano- 

 centrus. Lavaretus pycnocentrus och Microjis pycnocentrus, således hos alla de former, som 

 hafva blåsiks- och fetsiks-karakterer blandade med hvarandra. 



8. Bröstfenornas längd i procent af kroppslängden {''/a %) ökas med åldern, och 

 Nasus har det största medeltalet. Hannarne hafva större medeltal än honorna, utom hos 

 Wartmanni manocentrus, Lavaretus pycnocentrus och Microps pycnocentrus. 



9. Bukfenornas afstånd från nosen i procent af kroppslängden (''/a %) minskas med 

 tilltagande ålder hos hannarne, men ökas med åldei'n hos honorna (utom hos Nilssonii). 

 I formserien har Nasus det lägsta medeltalet. Hannarne hafva ock mindre medeltal än 

 honorna; och denna hon-karakter är i formserien hös maxillaris öfvervägande. 



10. Prseabdominallängden i procent af kroppslängden {i/a %) ökas med åldern, och 

 Microcephalus har (näst maxillaris) det största medeltalet i formserien. Hannarne hafva 

 hos fetsikarne (utom hos Microps pycnocentrus) större medeltal än honorna, hos blåsikarne 

 mindre. Att maxillaris har högsta medeltalet i formserien, sammanhänger med det i före- 

 gående punkt omnämnda förhållandet. 



11. Ryggfenans afstånd frän nosen i procent af bukfenornas afstånd från samma 

 punkt ("'/?■ %) ökas med åldern; och Nasus har största medeltalet i formserien. Hannarne 

 hafva också större medeltal än honorna, utom hos Lavaretus pycnocentrus, Microps pycno- 

 centrus, Microcephalus och Brachy mystax. 



12. Bukfenornas längd i procent af kroppslängden (7„ %) ökas med åldern, och i 

 formserien hafva Nasus och Polcur de högsta medeltalen. Hannarne hafva ock större' 

 medeltal än honorna, utom hos de manocentra blåsikarne och de pycnocentra fetsikarne. 



13. Bukfenornas lilngd i pi-ocent af hufvudets längd (* j %) ökas med åldern, och 

 i formserien hafva Nasus, Brachyinystax och Polcur de högsta medeltalen. Könsskillnaden 

 är densamma och med samma undantag som i föregående punkt. 



14. Bukfenornas längd i procent af mellanhufvudets längd (Vs, %) följer samma 

 regel som i föregående punkt; men undantag frän könsskillnadens regel tyckes i medel- 

 talen blott förekomma hos Microps pycnocentrus. 



15. Postabdominallängden i procent af kroppslängden ('/„ %) ökas med åldern, och 

 i formserien förekomma de högsta medeltalen hos Brachymystax och Nasus. Hannarne 

 hafva ock större medeltal än honorna, utom hos Nilssonii, Wartmanni manocentrus. Lava- 

 retus pycnocentrus och Microps pycnocentrus samt måhända hos Brachymystax. 



K. Vet. Akad. Hand.. Bd ■>\. N:o 8. OO 



