KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 8. 283 



hafva uti båda de förstnämnda förhållandena större medeltal än honorna, utom hos Wart- 

 manni manocentrus och Microps pycnocentrus, i det förstnämnda och sistnämnda för- 

 hällandet utom hos Lavaretus pycnocentrus samt i det sistnämnda derjemte utom hos 

 Wartmanni manocentrus. 



27. Minsta kroppshöjden i procent af analfenans bas ("/,> ?6) samt af stjertfenrotens 

 bukbrädd {'% %) ökas med åldern, och i formserien hafva Nasus, Polcur och Brachymystax 

 de högsta medeltalen. Hannarne hafva mindre medeltal än honorna hos Lavaretus och 



Wartmanni, större hos Nilssonii samt hos Microcephalus och Polcur i det förstnämnda och 

 hos Microcephalus och Brachymystax i det sistnämnda förhållandet. 



28. Mellersta stjertfenstrålarnes längxl i procent af kroppslängden ("/« %) och af 

 minsta kroppshöjden (''/-". %) minskas med tilltagande ålder, utom hos Nilssonii. I det 

 förstnämnda förhållandet visar formserien det minsta medeltalet hos Microcephalus, i det 

 sistnämnda hos Nasus. 



29. Längsta stjertfenstrålarnes längd i procent af kropi>slängden ("/<, %) ökas i all- 

 mänhet med åldern. I formserien hafva Nilssonii och Polcur de högsta inedeltalen. Han- 

 narne hafva större medeltal än honorna, utom hos Nilssonii manocentrus.i Wartmanni nia- 

 nocentru.", Lavaretus pycnocentrus och Microps pycnocentrus. 



30. Ögonens längddiameter i procent af hufvudets längd {"Ib "/o) minskas med till- 

 tagande ålder, och i formserien har Nasus det ojemnförligt minsta medeltalet. Hannarne 

 hafva i allmänhet större medeltal än honorna, utom hos Wartmanni manocentrus. 



31. Ögonens höjddiameter i procent af hufvudets längd {'^jb %) minskas likaledes 

 med tilltagande ålder; och Nasus har i formserien det minsta medeltalet, dock kommer 

 Muksun genom åldersförändringarnes in^'erkan densamma temligen nära. Regeln för köns- 

 skillnaden är densamma som i föregående punkt; men undantaget bildas af Wartmanni 

 pycnocentrus och måhända af Nilssonii manocentrus. 



32. Ögonens längddiameter i procent af mellanhufvudcts längd {'^'b^ %) visar samma 

 åldersförändring och samma förhållande i formserien som ofvan nämnts om dess procent 

 i hufvudets längd. Hannarne hafva större medeltal än honorna hos blasikarne, utom hos 

 Wartmanni manocentrus, och mindre medeltal än honorna hos fetsikarne, utom måhända 

 hos Microcephalus. 



33. Ögonens höjddiameter i procent af mellanhufvudets längd ('Vij %) förhåller sig 

 likaledes som ofvan nämnts; men hannarne hafva mindre medeltal än honorna hos bla- 

 sikarne, utom hos Nilssonii manocentrus och Wartmanni manocentrus, och större medeltal 

 än honorna hos fetsikarne, utom måhända hos Lavaretus pycnocentrus. 



34. Nosens bredd i procent af huf\udets längd {"i b %) och af mellanhufvudets längd 

 (V*2 %) ökas med åldern hos Wartmanni, men minskas under tilltagande ålder hos Nils- 

 sonii och i de äldre skedena af Lavaretus. Denna ojemnhet i aldersförändringarne mot- 

 svaras uti formserien deri, att Maxillaris och Aluksun hafva de största medeltalen; — 

 närmast dem kommer Nasus. 



35. Nosens höjd i procent af hufvudets längd {fjb %) och af mellanhufvudets längd 

 {^'jb^ %) ökas med åldern, och den formserie här fi-amstälts står i enlighet dermed. Han- 

 narne hafva större medeltal än honorna, utom hos Nilsunii manocentrus, Wartmanni ma- 

 nocentrus, Lavaretus pycnocentrus och Microps pycnocentrus samt måhända hos Brachymystax, 



