KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 18. N:0 4. 9 



Coleoptera iagttagne vid Tromsö og i naermeste omegn, der förf. icke allenast redogör för 

 de Coleo'ptera, som blifvit anträffade i Tromsö (133 sp.), utan derjemte för de arter, 

 hvilka under loppet af fem somrar blifvit insamlade vid Bergen (288 sp.), leder säker- 

 ligen icke heller till någon annan slutsats. Af dessa förteckningar framgår nemligen, 

 att, om man äfven tillägger de af andra forskare från dessa trakter medförda arter, 

 Norge vester om fjellryggen är ytterst fattigt på ColeojJtera, och har endast kunnat upp- 

 visa en enda art, nemligen Othius melanocephalus Grav., som förut icke blifvit anträffad 

 i Norge, men antagligen äfven förekommer i många andra delar af detta land, emedan 

 denna art enligt Thomson är »utbredd öfver hela Skandinavien». 



Äfven de Coleoptera, som af den NoRDENSKiÖLD'ska expeditionen 1875 blifvit in- 

 samlade på öar vid nordvestkusten af Norge, intyga, att nyssnämnda öar emottagit sin 

 iiisektfauna från det i öster belägna fasta landet, ty bland de derifrån medförda arterna 

 finnas, utom den här nyss förut omnämnda Othius melanocephalus, som af expeditionen 

 blifvit anträffad på Karlsö, endast trenne arter, hvilka icke finnas upptagna i Siebke's 

 Enumeratio, nemligen den i norra och mellersta Sverige förekommande Homalota {Lio- 

 gluta) crassicornis Gyll., den äfven i Skåne funna Othius myrmecop)hilus Kiesenw. och 

 Adalia frigida Schneid. {Iiyperborea Payk.) Af denna sistnämnda art hafva af expe- 

 ditionen tvenne exemplar blifvit medförda äfven från Sibirien. Jag anser mig särskilt 

 böra framhålla, att af expeditionen äfven från Lavangsfjellet på fasta landet medfördes 

 en såsom det synes för Norges fauna förut okänd art, nemligen den likväl från mel- 

 lersta och södra delen af Sverige kända Baptolinus pilicornis Payk. 



Det torde kunna anses allmänt bekant, att isynnerhet i den nordösti^a delen af 

 Europa förekomma flere djurarter, som äro gemensamma med Sibirien. Då dylika med 

 Sibirien gemensamma arters antal märkbart förökas emot öster, synes det vara natur- 

 ligt, att man i Sibirien eller i den nordligare delen af Asien trott sig böra uppsöka 

 deras fordna hemland. Det är väl på dessa arter man i främsta rummet bör tillämpa 

 följande v. Middendorff's yttrande i hans ofvan citerade arbete: »Äfven nu för tiden^ 

 sedan åtskilliga nyare tiders forskningar förlänat kännedomen från den förgångna tiden 

 en vidare utsträckning, återföras vi alltid till randen af det centralasiatiska höglandet 

 såsom den knut på jorden, derifrån de egendomliga djurfysionomierna rundtomkring 

 strålformigt tagit sin utbredning.» Det torde vara lämpligt, att bland Coleoptera här 

 anföra ett par exempel, som antyda en sådan strålformig utbredning från förenämnda 

 trakter. Den af expeditionen från de nordligaste lokalerna vid floden Jenissej i några 

 exemplar medförda Diachila polita Fald. beskrefs af benämnaren från de Altaiska bergen, 

 framlidne kirurgie magistern Pippingskjöld medförde denna art från hamnen Ajan vid 

 Stilla Oceanen och i sednaste tider har den blifvit anträffad i ryska Lappmarken. — 

 Celia Quenselii Schönh., som äfven förekommer vid Irkutsk, anträffas på Alperna, men 

 först på en höjd af 4,000 till 8,700 fot öfver hafsytan, återfinnes i Skotland och på 

 Island samt har af expeditionen blifvit medförd från Renö. Den af Gyllenhal från 

 Nordkap beskrifna Crgptohgpnus hyperhoreus är känd från Kamtschatka och Ajan; ex- 

 peditionen har medfört den från några ställen i Sibirien, belägna mellan 59° 30' och 

 69° 15' n. lat. och i universitets museum i Helsingfors finnes den från St. Bernhard i 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Bd. 18. N;o 4. 



2 



