12 



A. G. NATHOEÖT. OM SPAK AK NÅGRA EVERTEBUEliADK D.JUE. 



15. 



14. Brissus sp. 



Af de inånga exemplar, som af detta djur höllos i kärl med lei'slam på bottnen, 

 var det blott ett enda, som der rörde sig, ehuru blott en kort sträcka. Det spär, som 

 härvid uppkom, var en ganska djup fåra med en köl i midten. Med undantag af denna 

 köl, hvilken visade fina, tätt ställda, mot midten sammanlöpande sneda intryck, var 

 spåret utan struktur. 



Asteracanthion rubens A. J. Retz. 



När den vanliga sjöstjernan rör sig på fastare bot- 

 ten, synas blott de korta triangulära intrycken efter am- 

 bulacralfötterna, rigtade åt olika liåll och bildande en '>väg» 

 af djurets bredd. När bottnen är lösare, så att djuret 

 sjunker något ned deruti, uppkommer en bred ränna (bild 

 11) med en midtelfåra, h vilket sker på så sätt, att djuret 

 sträcker två armar framåt och vid rörelsen låter de trenne 

 andra släpa efter, af hvilka den mellersta förorsakar midtel- 

 fåran, de båda andra en fördjupning närmast rännans sidor. 



Bild 11. 



16. Amphiura sp. {an filiformis O. F. Mull.?) 

 Taf. 5, lig. 1, 2. Taf. 6, fig. 1. Taf. 8 nederst. Taf. 9, fig. 1. 

 Detta djur lefver i lint lerslain och var i de upptagna profven särdeles allmänt. 

 Det gräfver ner sig i slammet och sträcker blott armarne upp på dess yta. Armarne 

 flyttas emellanåt, hvarvid en stjernformig figur uppkommer. När armarnes spetsar 

 svängas åt ömse sidor, är intrycket efter armen mot spetsen handlikt eller solfjäder- 

 formigt vidgadt (taf. 5, flg. 1). Då djuret flyttar sig på slammets yta uppkommer ett 

 spår af invecklade öglor och slingor (efter de böjda armarne) (taf. 9, tig. 1), stundom 

 ett mera rännformigt (taf. 5, tig. 2, till höger). 



17. Cylichna cylindracea Pennant. 



Rännformiga spår på slammets yta eller tunnelartade i slammet, stundom möj- 

 ligen grenade (ett oregelbundet spår af djuret tinnes till venster å taf. 7, tig. 1). 



18. Littorina littorea L. 

 Spår på lerslam af medelstora individer voro föga djupa samt visade i midten 

 en mycket smal ås, motsvarande en utskärning i fotens bakre ände. Torell säger sig 

 hafva sett liknande spår med tydlig midtelköl och derjemte försedda med tvärstrim- 

 mor, hvilka skulle hafva uppstått vid muskelsamraandragningar i foten. Liknande tvär- 

 linier omnämnas äfven af Duns, fastän han ej yttrar något om åsen i spårets midt. 

 På lös sand äro spåren rännformiga utan ås eller annan struktur. 



10. PaludineUa sp.? 



Taf. 4, lig. 2. 

 Smala räiniformiga spår, hvilka under en viss belysning synas något ledade. 



