14 



A. G. NATHOKST. OM SPAR AF NÅGRA EVERTEBRERADE DJUR. 



Bild 14. 



28. 



En liten brun mask med borst, lefvande på lerslam, de 

 spritlagda exemplaren hade sönderfallit, hvarför den ej kunnat 

 bestämmas. Masken rör sig på slammets yta med zigzagformiga 

 rörelser, hvarvid ett grundt spår, bredare än kroppen, uppkom- 

 mer, på sidorna visande ytterst regelbundet ställda, korta streck 

 efter borsten (bild 14). När spåren äro djupare, rännformiga, 

 sakna de struktur. 



Bild 15. 



29. Leontis Dumerili Aud. et Edw. 



Denna rör sig på samma sätt som föregående och ger upphof till 

 snarliknande spår (bild 15), några gånger bredare än maskens kropp och 

 försedda med regelbundet ställda intryck å ömse sidor (efter borsten), 

 hvilka ej som hos föregående äro raka, utan något bågformigt böjda. 



Bild 16. 



30. Nycliia cirrosa Pallas. 



Taf. 9, iig. 2, 3. 

 Denna förorsakar dels spår lika regelbundna som föregåendes (bild 

 16), dels andra med oregelbundet tvärställda intryck i sjelfva spåret. Det 

 stora (taf. 9, fig. 2) är än mera oregelmässigt derföre, att en del af det 

 finare lerslammet bortskjölts före gipsafgjutningens tagande. 



31. Goniada macidata Örsted. 



Taf. 3, fig. 5. Taf. 5, fig. 2, 3. Taf. 6, fig. 1—3. Taf. 7, fig. 2, 3. Taf. 8. Taf. 9, fig. 1. Taf. 10, fig. 1 



Spåren af denna mask äro på grund af den konstanta grenigheten särdeles märk- 

 liga. De uppkomma på så sätt, att den i lerslammet allmänna masken kiyper upp ur 

 en håla på ytan, hvarvid ett enkelt rännformigt spår först uppstår, hvilket, emedan 

 masken mot hufvudet gradvis aftager i tjocklek, regelbundet afsmaluar mot spetsen. 

 Masken kryper derpå tillbaka, antingen ett stycke eller helt och hållet, så åter framåt, 

 först i det förra spåret, sedan böjande sig åt sidan och dymedelst gifvande upphof till 

 en gren, derpå åter tillbaka och sedan kanske bildande en ny primärgren o. s. v. Som 

 den ofta kryper upp till ytan, ej lodrätt utan under mycket sned vinkel, märkes hålan 

 stundom icke. Sedan masken gifvit upphof till ett mycket förgrenadt spår flyttar den 

 sig, antingen på ytan eller under densamma till ett annat ställe, der ånyo ett grenigt 

 spår förorsakas o. s. v. Afven under ytan bildar den grenade spår. På grund af det 

 slem, som afsöndras af djuret, äro spåren mycket glatta och skarpt begränsade. 



Tvenne andra maskar, hvilka icke kunde ertappas, gifva upphof till från den 

 nyss nämndes så till vida afvikande spår som dessa ej grena sig från en hålas myn- 

 ning på ytan, utan något under densamma, blott visande delar af de radierande spå- 

 rens spetsar. De äro af två slag, ett större och ett mindre (å taf. (i, tig. 2). 



