20 A. G. NATHORST. OM SPÅR AF NÅGRA EVERTEBRERADE DJUR. 



F. Spåi' af växter. 

 Taf. 3, fig. 1. Taf. 9, lig. 4, 5. Taf. 10, fig. 4, 5. 



Redan i min uppsats »om några förmodade växtfossilier» äro dylika i naturen 

 uppkomna spår beskrifna. Jag har nu äfven på experimentell väg lyckats erhålla så- 

 dana, såväl i lera som gips, och då härvid ett par nya rön blifvit vunna, skall jag 

 något omnämna dessa, under det att jag för spårens utseende får hänvisa till figurerna 

 samt ofvannämnda ai-bete, der äfven de olika former, under hvilka de uppträda i na- 

 turen, äro omnämnda och afbildade. Jag antog der, att djupare spår måste härröra 

 från större växter, men, såsom experimenten nu visa, behöfver detta icke vara fallet, 

 i det att äfven små hårfina alger kunna förorsaka djupa spår. Detta beror helt och 

 hållet på slammets mjukhet och löshet. Vidare visa dessa spår, att de ej alltid bilda 

 fåror, utan att då de uppkomma vid en sakta rörelse, kan i stället ytan visa ett upphöjdt 

 spår — såsom vid kanterna af taf. 9, fig. 5 — beroende deraf, att det slam (gips), 

 som så att säga af en flik plöjes upp, lägges på ömse sidor om denna såsom en vall. 

 Slutligen visa spåren på leran, att fårorna af en eller annan anledning stundom stå 

 parvisa (taf. 10, fig. 5). 



G. Spår af vattendroppar. 

 Taf. 2, fig. 1. Taf. 9, fig. 4. Taf. 11, fig. 4, 5. 



Smärre konkava intryck är väl i allmänhet den form, under hvilken man tänker 

 sig märken efter regndroppar, och så vidt jag vet äro hittills inga andra beskrifna. 

 Det väckte derför ej liten öfverraskning hos mig, då jag vid experimenten med gips 

 på Alnarp tillfälligtvis erhöll ett spår af en fallande vattendroppe af helt annat slag. 

 Detta ledde mig emellertid att anställa direkta experiment häi-öfver, och gåfvo dessa 

 följande resultat. Då en vattendroppe faller på gips, som är betäckt af ett tunnt 

 lager vatten, uppkommer dels ett intryck af den vattenmassa, som omedelbart tryckes 

 nedåt och derefter studsar tillbaka, dels af den ringformiga våg, som samtidigt upp- 

 står. Det senare intrycket bildar en ringformig krets af 30 — 50 millimrs diameter, 

 än som en obruten kretsformig ränna, än på flere ställen bruten och försedd med ut- 

 skjutande taggar. I midten af denna krets visar sig den bildning, som uppkommer af 

 sjelfva droppen, äfvenledes kretsformig, skiflik, med radierande (i synnerhet åt ena 

 sidan) struktur, ofta med en fördjupning i midten; från detta parti utstråla stundom 

 regelbundet ställda radier mot den ringformiga kretsen. Detta är den typiska formen, 

 hvilken dock på flere sätt modifieras, allt efter gipsens hårdhet. Afbildningarne gifva 

 bättre föreställning om dessa olika former än hvarje beskrifning, och jag får derför 

 hänvisa till dem. Äfven på fint lerslam hafva dylika spår iakttagits. Så vidt jag 

 känner äro inga dylika föremål kända i fossilt tillstånd, hvilket helt säkert beror deraf 

 att de omständigheter, under hvilka de uppstå — slam betäckt af obet3*dligt vatten — 

 äro föga egnade att låta dem blifva bevarade, enär den minsta rörelse i vattnet sedan 

 lätteligen måste utplåna dem. 



