KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 18. N:0 7, 



21 



H. Spår af rinnande vatten. 



Dessa, hvilka mycket likna en förgrenad växt, äro beskrifna 

 och afbildade i mitt arbete om förmodade växtfossilier, hvarför 

 jag här ej torde behöfva uppehålla mig vid dem. Jag skall derför 

 blott nämna, att Dr G. Eisen meddelat mig, att han iakttagit 

 liknande spår på kusten af Californien, och att professor G. 

 Lindström meddelat mig teckningar (bild 32) af samma slags 

 spår från Gotlands stränder. 



Bild 32. 



I. Spår af i vatten fr amdrif na luftbubblor. 



I nyss nämnda arbete hade jag äfven afbildat ett särdeles egendomligt spår (taf. 

 XVIII, fig. 10), om hvars uppkomstsätt jag var oviss, men som jag antog vara »för- 

 modligen förorsakadt under böljrörelse af en gaffelformig gren af Fucus^k Detta spår 

 var ungefär 55 millim. bredt och visade en regelbundet tandad kant med från inskär- 

 ningarne mot midten — ehuru ej dit nående — rigtade intryck, eller för att använda en 

 jemförelse, det hade utseendet af en gigantisk graptolit, med celler åt ömse sidor. I 

 ett bref, dateradt den 21 April 1877, har professor Japetus Steenstrup i Kjöbenhavn 

 emellertid meddelat mig, att han iakttagit, att detta slags spår bildats på helt annat sätt. 

 Jag skall anföra beskrifningen med professor Steenstrups egna ord (i öfversättning) : »Jag 

 hade just för några år sedan med mig Eder afhandling från 1873 om de förmodade pa- 

 leozoiska växterna (Torells) och om figurerna på den af sand och lera bestående jemna 

 stranden samt fick då tillfälle att lösa ett litet spörsmål på iakttagelsens väg. Hun- 

 drade efter hundrade af de famnlånga banor, som aftecknats i Eder taf. XVIII, fig. 10, 

 hade vi (Johnstrup och jag) haft för ögonen utan att komma längre än till sjelfva 

 faktum, de voro och förblefvo oss en gåta. Då kom jag tidigt en morgon ut på stran- 

 den vid Lökken, hvarest vi under några dagar redan hade gått och studerat dem och 

 grubblat öfver dem, och se, de höllo just då på att bildas och bildade sig dussinvis 

 framför mig på ett lika enkelt som öfverraskande sätt. De kunna endast uppkomma 

 under ett visst slags böljrörelse och på en strand, som har en viss jemn lutning, och 

 som hufvudsakligen utgöres af finare ämne, sand eller sandblandad lera, eller lera. Det 

 är banorna, hvarpå de större luftfyllda vattenbubblorna af vind och böljrörelsen föras 

 upp på stranden till dess det tunna, vanligen ej 74 — V2 tum djupa, vattenlagret rullas 

 tillbaka. Det tillbakaskridande vattnet nedrullas fortare än bubblorna, hvilka dessutom 

 hafva mer eller mindre vind emot sig, slingrar sig på ömse sidor af dem under dessas 

 hingvridande rörelser, och dervid uppkomma de vackra linierna på ömse sidor af spåret, 

 gifvande detta utseende af att hafva bildats af ett gående djur med många tättställda 

 fötter. Denna fina ki-usning af bottnen på ömse sidor af den i rörelse stadda luft- 

 blåsan kan dessutom äfven bildas då denna af vinden drifves upp för sluttningen, så 

 vida dess fart är större och vattnets djup är det passande. Der de gynsammaste för- 

 hållandena med hänseende till såväl underlagets svaga lutning som böljrörelsens regel- 



