KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 18. N:0 7. 31 



5. Lika spåren af Leontis och Nychia äro vissa former af Crossopodia Hen- 

 rici Gein. 



Afvikande genom sin ledade midtelköl är Phyllodocites thuringiacus Gein., hvilken för 

 öfrigt är analog med Corophiums spår. Ville man tolka föremålet såsom ett krustacéspår, 

 kunde man tänka sig att det släpande sista abdominalsegmentet gifvit upphof till denna 

 köl, som vid djurets stötvisa framåtskridande blifvit ledad. Annars kunde man äfven 

 anse detsamma såsom spår af någon större mask eller gastropod. Någon full motsva- 

 righet till Dictyota spiralis Ludw. {Spirochorda Schimp.) kan jag för närvarande ej på- 

 visa, men dess öfverensstämmelse med de öfriga »nereiterna» visar, att den måste vara 

 bildad på liknande sätt. Enligt Katser är nemligen den af Ludwig antagna spiral- 

 vridna byggnaden högst tvifvelaktig. Men ehuru de experiment som hittills utförts 

 ej äro omfattande nog för att visa motsvarighet till alla former, är den öfverensstäm- 

 melse, som redan är för handen, så stor, att man med säkerhet kan påstå, att de s. k. 

 nereiterna till större delen äro spår af krustaceer samt några måhända spår af maskar 

 och gastropoder ^). 



Innan jag går vidare torde det vara lämpligast att här något vidröra ett fåtal 

 andra spår, hvilka förekomma tillsammans med »nereiterna». Murchisons Myrianites 

 Mac Leaii är ett smalt slingrande spår med otydliga sidoutskott, erinrande om spår 

 af simmande insekter, för närvarande ej bestämbart, under det att de af Richter först 

 under samma namn och sedan såsom Nereograpsus upptagna föremålen synas vara mera 

 lika de verkliga nereiterna. Omöjliga att bestämma äro M'Coys Myrianites tenuis, smala 

 slingrande spår utan utskott eller struktur ^), Römers Nemertites sudeticus och Geinitz' 

 Myrianites tenuissimus Emm. sp. (äfven förut vipptagen såsom Nereograpsus), de kunna 

 härröra af maskar, mollusker eller krustaceer. Likaledes obestämbara äro JVmYes pmczis 

 Gein. och Glockers Platyrhynchus problematicus. Sistnämnde författares afbildning af 

 detta föremål visar på samma platta en rad nära efter hvarandra ställda korta tvär- 

 gående streck, mycket erinrande om dem som bildas då Gammarus simmar nära bottnen 

 med buksidan nedåt (se ofvan bild 2j. Geinitz' Glyptocrinus har en liknande struktur 

 på ytan, men då densamma uppgifves såsom en cylinder, kan någon jemförelse med 

 gammaridspår naturligtvis ej komma i fråga. 



') I ofvan (pag. 16, uot) anförda arbete af Ethekidge och Nicholson uttala sig dessa författare fullkomligt 

 rigtigt för Vrossopodias (Crossochordas) natur af spär, dock upprepande Schimpehs origtiga bevisföring mot 

 att spåren skulle kunna härröra af maskar. Deremot anse de med Schimper, att de verkliga »nereiterna» 

 äro alger och såsom skäl härför anföras dels den dikotomiska förgreningen, dels att basen ofta saknar bi- 

 hang och är vidgad lik vidhäftningsdelen af Laminaria. Hvad det första skälet angår, har dess ohållbarhet 

 ofvan påvisats, och det är ej svårt att visa detsamma beträffande det andra. Som krustaoeerna oravexlande 

 simma och gå måste det naturligtvis vid ombyte från gående till simmande lätt hända, att ett oregelbundet 

 intryck uppkommer, och här ha vi den strukturlösa vidgade basen. En dylik vidgad bas synes äfven å de 

 af Emmons afbildade spåren af insektlarver (se ofvan bild 27), der detta anger det ställe, hvareat djuret 

 »entered the mud«. — Crossochorda upptages, liksom hela raden af dessa förmodade alger, äfven af Sa- 

 PORTA och Marion i deras nyligen utkomna arbete »L'évolution des cryptogames» (Paris 1881), men då 

 inga nya bevis för att föremålen skulle kunna vara växter i detta arbete anföras, måste det här liksom i 

 det följande helt och hållet lemnas utan afseende. 25 April 1881. 



^) Nicholson och Etheridge omnämna en Myrianites tennis, der det skenbara spåret är kanterna af i sten- 

 massan vertikalt ställda och böjda lameller af serpentin. De anse denna form vara antingen en »alg» (!) 

 eller af rent oorganisk natur. De öfriga myrianiterna hafva dock väl ej något med denna gemensamt. 



25 April 1881. 



