KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 18. N:0 7. 39 



ganisk substans och yttre skulptur samt uppträda under föga konstanta former. De 

 tillhöra alla silurformationen och äro utan allt tvifvel spår, enkla och grenade. Den 

 hit äfven förda sibiriska Sphenothallus Hall förefaller såsom törhända varande af or- 

 ganiskt ursprung. 



Grupp 9. Oldhamieae Schimpee. 



Innefattar endast slägtet Oldhamia. Sedan jag i Miinchens och Lunds paleonto- 

 logiska samlingar sett exemplar af dessa föremål måste jag biträda Römers åsigt, att de 

 äro af oorganiskt ursprung, »durch Druck öder Zusaramenzieh ung hervorgebrachte 

 Runzelung öder Fältelung des Thonschiefers». Man kunde visserligen tänka på ett gre- 

 nadt maskspår, men »radierna» äro så obestäradt begränsade, att till och med en sådan 

 tolkning måste åsidosättas. Anmärkas bör, att de afbildningar, som vanligen lemnas 

 öfver Oldhamia, äro mycket idealiserade. Römee lemnar derför en ny, mera natur- 

 trogen (Lethaea palaeozoica pag. 137, lig. 5). De grunder, på hvilka Römer stöder sin 

 åsigt, äro hufvudsakligen den fullkomligt laglösa anordningen af delarne, ingen be- 

 stämd medelpunkt, der radierna sammanlöpa, frånvaron af någon från den öfriga sten- 

 massan olikartad eller organisk substans (ej ens under mikroskopet synes någon skilj- 

 aktighet), frånvaron af andra organismer i den Oldhamia-iör&nåe bergarten. Härtill 

 kan jag för egen del tillägga, att ett par mariekor från Lappland i Sveriges Geologiska 

 Undersöknings Museum i sitt inre visa en med Oldhamias ganska mycket öfverens- 

 stäramande struktur. Möjligheten af dess uppkomst på rent kemiskt-mekanisk väg 

 torde derigenom vara ytterligare bekräftad. 



Grupp 10 — 12. Chondriteae Sciiimper. (Palaeo-, Meso- och Neochondriteae.) 



Till dessa grupper hafva i allmänhet de greniga bildningar hänförts, hvilka hafva 

 en yttre likhet med de nu lefvande algslägtena Chondria, Furcellaria, Gigartina, Polyides 

 m. fl., och hvilkas dimensioner vanligen ej äro stora. Schimper indelar dem i de 

 trenne ofvan nämnde grupperna, allt efter deras förekomst inom de trenne stora pe- 

 rioderna af det organiska lifvets utveckling på jorden. Möjligen finnas flere verkliga 

 alger bland dessa föremål, i synnerhet bland Neochondriteae, men då man hittils såsom 

 ett axiom ansett, att grenighet utan vidare vore bevis för att föremålen tillhörde växt- 

 verlden, kan man a priori veta, att en stor mängd greniga maskspår äfven under grup- 

 pen Chondrites upptagits, hvarför en revision af de hittils beskrifna arterna är af nöden. 

 Vid en sådan, der tillbörligt hänseende tages till förekomstsättet och när- eller från- 

 varon af organisk substans, är det troligt, att den största delen af chondriterna skall 

 visa sig vara olika slags spår. Derför tala flere omständigheter, hvilka vid behandlin- 

 gen af Neochondriteae utförligare skola vidröras. I synnerhet är den organiska na- 

 turen högst tvifvelaktig hos Palaeochondriteae, bland hvilka väl knappast någon säker 

 alg torde kunna påvisas. Schimper sammanför dem alla till slägtet Jjuthotrephis. Fler- 

 talet af dess arter sakna emellertid organisk substans, och den omständigheten, att 

 några hafva ett »thin carbonaceous film», kan ej heller anses afgörande så länge ej 



