KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 18. N:0 7. 41 



plan, utan grenarne genomsätta bergarten i alla rigtningar, ofta tvärt genom lagren. 

 Detta är ej undantagsfall utan vanligt; i annat fall skulle man ju kunnat tänka sig att 

 den under pågående slamafiagring fortfarande hade vuxit uppåt genom det bottenfällda 

 slammat. Detsamma var förhållandet med den större Chondrites affinis Hr, dess grenar 

 sträckte sig stundom genom den skiffriga bergarten vinkelrätt mot skiffringen, så att 

 de på skiktytorna sågo ut såsom mörka runda fläckar. Nu kunde man visserligen säga, 

 att detta allt beror derpå, att aflagringen af slam här skett ganska fort, så att skikt 

 efter skikt afsatt sig medan algerna ännu växte, men månne alger skulle i så stora 

 massor hafva trifts i så grumligt vatten? Enligt Bianconi (citerad af W. Ooster) lär 

 detta emellertid icke vara fallet, »da nach dessen Beobachtungen die Algen bei der 

 ersten Trubung des Meerwassers durch Schlamm abstei'ben sollen». Men Flyschalgerna 

 förekomma dock i stora massor i den fina skiffern. »Sie finden sich meist, wo sie ein- 

 mal vorkommen, in grosser Menge beisammen xmd erfiillen nicht selten ganze Fels- 

 bänke» (Heee, Urwelt d. Schweiz. 2te Aufl. pag. 266). Om nu dessa former varit 

 verkliga alger, måste de, såsom ofvan visats, hafva lefvat på stället, d. v. s. på och i 

 det fina slammet. Denna omständighet talar än ytterligare mot deras natur af växter, 

 ty alger förekomma nästan uteslutande på fast bergbotten eller grus, men icke (annat 

 än undantagsvis) på sand och lera. Kjellman, som väl i dessa frågor har en större 

 erfarenhet än de fleste andra algologer, säger sålunda t. ex. i »Svenska polar-expedi- 

 tionen 1872 — 73», pag. 69: »Det är också ett sedan länge kändt sakförhållande, att 

 äfven i sydligare trakter en algvegetation så godt som saknas i de delar af hafvet, 

 der bottnen bildas af sand-, ler- och slambäddar. Orsaken härtill är utan tvifvel den, 

 att på en så beskaffad botten ej något föremål finnes för algen att fästa sig vid, som 

 sjelf förmår och sätter denne i stånd att motstå vågsvallets inflytande.» Och pag. 72 

 omnämnes huruledes Recherche-Bay så godt som totalt saknade alger, med undantag 

 på en gammal morän, som sträckte sig som en smal stenbänk af omkring hundra fots 

 längd. På denna var algvegetationen ytterst rik, under det att »utanför och på ömse 

 sidor om banken var bottnen af samma beskaffenhet som i hela den öfriga förut under- 

 sökta delen af bugten, d. v. s. bildad af sand och lera och här saknades alger». Och 

 i hans uppsats »Ueber die Algenvegetation des Murmanschen Meeres» pag. 65: »An 

 vielen anderen Stellen, wo hier gedreggt wurde, zeigte sich der Boden aus Thon, 

 Schlamm und Sand gebildet, und es fehlte ihm an Algen.» Och vidare (Bidrag till 

 kännedomen af Kariska hafvets algvegetation pag. 8) på tal om »trakten omkring 

 Cap Golovin pä Jalmal, den halfö, som framskjuter vester om Obs mynning. Här sak- 

 nades hafsalger. Orsaken härtill var utan tvifvel den, att bottnen såväl inom tidvattens- 

 området som nedanför detta bildades af hvit utomordentligt fin sand. Att på en sådan 

 botten, äfven om andra förhållanden varit de aldra gynsammaste, hafsalger icke kunde 

 förekomma, är klart för hvar och en, som eger någon insigt om vilkoren för upp- 

 komsten af en högre hafsalgvegetation. På dylika lokaler saknas alger i alla haf.» 



Det anförda må vara nog för att visa huru den nutida algvegetationen är be- 

 roende af bottnens beskaffenhet, och man har derför rättighet att vänta samma för- 

 hållande äfven inom föregående perioder. Och då man finner, att de såsom alger an- 



K. Vet. Akad. Haudl. Band. 18. N:o 7. " 



