52 A. G. NATHOUST. OM SPAK AF NÅGRA EVEETEBRERADE DJUR. 



pade att blifva bevarade i fossilt tillstånd. Tusentals generationer kunna dess förinnan 

 hafva lefvat och dött, utan att man om desammas tillvaro kan erhålla någon direkt 

 kännedom. JVlen för den tänkande naturforskaren blir deras tillvaro det oaktadt lika 

 naturnödvändig, som han af vågsvallets märke pä sandstenens yta kan sluta till en 

 forntida böljrörelse i vattnet. Och för honom är det ej heller underligt, att flere 

 grupper med ens visa sin tillvaro genom ett samtidigt uppträdande, ty de yttre om- 

 ständigheterna eller kampen för tillvaron kunna ej tänkas hafva påskyndat uteslutande 

 en enda djurgrupps utveckling på bekostnad af alla de öfrigas, dertill äro oi"ganis- 

 merna allt för beroende af hvarandra. Af de vid tiden för Eophytonsandstenens af- 

 lagring lefvande djuren kärmer man tvänne grupper, bvachiopoder och literopoder, 

 genom deras skal, en, medusor, genom de aftr3'ck de förorsakat i lerslammet, men alla 

 de öfriga genom deras spår. Och dessa spår tillhöra antagligen endast tvenne djur- 

 klasser, krustaceer och maskar. Huruvida alger vid samma tid egde bestånd eller ej, 

 vet man ej med säkerhet, ty det är möjligt och troligt, att Eopliyton här har medu- 

 sorna att tacka för sin tillvaro. I annat fall vore det äfven genom spår, som växterna 

 ådagalade sin närvaro. 



Krustaceerna uppträda med tydliga spår af tvenne slag, Cruziana, antagligen föror- 

 sakad af trilobiter eller deras förelöpare, och af hvilken tvenne arter förekomma, samt 

 Fraena tenella, hvilken troligen härrör från en mindre amphipod; Halopoa imbricata kan 

 äfven vara förorsakad af samma amphij)od, men möjligen lika gerna af en isopod. Huru- 

 vida Cruziana? orhictdaris — hvilken, om den förekommer på skiktens undre sida, är ut- 

 fyllningar af kretsrunda hålor, troligen gräfda af en krustacé — tyder på ännu en familj 

 af kräftdjuren kan man för närvarande ej säga. Af maskar är artantalet svårt att be- 

 gränsa, men om man antager tvenne arter för Diplocraterion, en för Monocraterion, en 

 för Spiroscolex s/nralis, en för Halopoa composita, skulle de hafva uppträdt med fem 

 arter. {Psammic/mites fdiformis Torell är troligen samma som Ps. impressu.'> och iden- 

 tisk med Fraena tenella Linnarsson.) Huruvida den ilfvenledes vid Lugnas förekom- 

 mande Spirophyton cfr. velum fordrar en egen art och om denna varit en mask, kan 

 för närvarande lika litet sägas som något angående Spiroscolex crassus. 



Emellertid är faunan, äfven med uteslutande af de tvifvelaktiga formerna, rik 

 nog, en pteropod, en brachiopod, tvenne trilobiter eller närbeslägtade krustaceer, en 

 amphipod, möjligen en isopod, två eller tre medusor, samt åtminstone fem maskar. 



I fucoidsandstenen finnas obestämbara spär, antagligen af maskar, jemte Psam- 

 midinites gigas och Gumaelii, hvilka antingen hafva krustaceer eller någon gastropod 

 att tacka för sin tillvaro. Ett grenadt större spår — •»Cylindritesi^ — finnes i Sve- 

 riges Geologiska Undersöknings museum från fucoidsandstenen vid Husbytjöl. 1 Pa- 

 radoxides Kjeridfi-YAmvn vid Andrarum förekomma äfvenledes obestämbara spär. Fu- 

 coides antiqiMs Brongn, ett grenigt maskspår, härrör från något af de öfre skiöerlagren 

 i Vestergötland. Sedan är det först i de öfversiluriska sandstenarne vid Ringsjön, 

 Bjersjöladugård och på Gotland, som man mig veterligen funnit några spär. På de 

 båda förstnämnda ställena förekommer sålunda Eopliyton., vid Bjersjöladugård åtföljd 

 af spår, som sannolikt häri'öra af nära botten simmande fiskar. De bestå af knippevis 

 ordnade korta stiimmor, och de särskilda knippena intaga en regelbunden ställning i 



