10 A. G. NATHORST. OM AFTRYCK AF MEDUSOR I SVERIGES KAMBRISKA LAGER. 



Äldre Aurelior, hvilkas munöppning är sluten, gifva naturligtvis ej upphof till en 

 pyramid, lik den nyss näranda, men i midten af aftrycket efter armarne synes stundom 

 ett mindre kors, motsvarande munöppningen och början till armarnes rännor (Taf. 1, 

 fig. 1 och 2). Som armarne nu äro betydligt mera utvecklade och fasta, uppkomma djupa 

 och stora intryck efter dem såsom tre-, fyr-, fem- eller sexarmade stjernor. Aftryck 

 af friska nyss upptagna exemplar visa äfven märken efter fransarne i armarnes kanter 

 (Taf. 1, fig. o), men detta torde sällan vara fallet med de medusor, som uppkastas på 

 stranden. Armarnes bihang och sjelfva deras spetsar visade sig nemligen vara de organ, 

 hvilka först afnöttes och först af förruttnelsen angrepos. Detta är äfven iakttaget af 

 Agassiz: »The same is the case with the fringes along the margin of the oral appen- 

 dages; they gradually dröp off and with them parts of the arms themselves, especially 

 towards their extremities which became blunt» (1. c. IV pag. 63). Lsådant fall visar aftrycket 

 en mera kortarmad stjerna (Taf. 2, fig. 3). Aftryck af äldre exemplar, hos hvilka armarne 

 äro mycket utvecklade, kunna antingen, ifall de ej nedsjunkit djupt nog, helt och hållet 

 sakna aftryck af genitalsäckarne, eller ock framstå dessa relativt obetydligt. För att 

 erhålla full motsvarighet till den form, som uppstår, då en medusa uppkastas på en 

 lerig strand, lades ett större exemplar på blött lerslam och fick der ligga, tills det 

 ruttnat, hvarefter gipsaftryck togs af den dervid uppkomna håligheten. Detta (Taf. 2, 

 fig. 2) visar en fyrarmad stjerna med temligen korta, utåt hastigt afsmalnande armar. 



Aftryck af Cyaneas undersida bildade ofta, såvida ej armarne böjdes åt sidan, 

 endast en rund hålighet med oregelbundet radierande intryck efter »arragardiner», »köns- 

 gardiner» och tentakler. Om dessa emellertid lågo regelbundet mot sidorna och ej 

 hindrade tillträdet till munöppningen, så att gipsen i denna kunde intränga, visade af- 

 tryckets midt en 4- eller 5-kantig (Taf. 3, fig. 3), men föga regelbundet utbildad, pris- 

 matisk eller pyramidlik tapp. Att den här blir så oregelbunden beror derpå, att me- 

 dusans mindre fasta och mjukare konsistens samt kroppens tyngd förorsaka, att um- 

 brella nedtryckes på de undre organen. 



Lägges Åurelia på ryggsidan och gjutes gips derefter genom munöppningen, er- 

 hålles naturligtvis afgjutning af maghålan. Med yngre exemplar har jag ej anställt 

 experiment på detta sätt, och hos de äldre var den förut beskrifna från umbrella ned- 

 skjutande pyramiden så utvecklad, att den upptog större delen af maghålan, hvarför 

 afgjutningen endast bildade så att säga ett skal omkring pyramiden, upptagande mellan- 

 rummet mellan denna och maghålans väggar. Aftrycket af pyramiden (Taf. 1, fig. 4 

 och 5) gaf i alla händelser en föreställning om huru maghålan skulle sett ut ifall pyra- 

 miden saknats — 4- eller 5-kantig, pyramidlik med antydan till kortare kanter mellan 

 de skarpare hörnen. På liknande sätt tagna afgjutningar af Cyaneas maghåla, visade 

 en cirkelrund botten, indelad i små fält, begränsade af skarpa kanter (se häröfver Taf. 



2, fig. 4 och 5) (vid de åt sidorna utstrålande kanalerna fästes ej här något afseende). 

 Denna afgjutning blef i vanliga fall ganska platt, emedan maghålan af armarnes tyngd 

 sammanpressats, men om armarne understöddes så att maghålan hölls fullt öppen, blef 

 afgjutningen äfven här pyramidlik med rund botten och från pyramidens sidor utgingo 

 utbugtningar, motsvarande de öppningar, som från maghålan leda till gonaderna (Taf. 



3, fig. 4).' 



