12 A. G. NATHORST. OM AFTRYCK AF MEUUSOR I SVERIGES KAMBRISKA LAGER. 



på hafsbottneii kunna existera. För att under dessa omständigheter kunna bevaras 

 fossila fordras det, att medusorna, såsom vid Solenhofen, genast betäckas af fint slam. 

 Detta är emellertid undantag-sförhållanden, i de flesta fall upplösas dessa djur allt för 

 fort för att kunna bevaras. 



Helt annat är förhållandet om de af vågorna uppkastas eller vid lågt vattenstånd 

 qvarlemnas på den torrlagda stranden. I detta fall tynga djuren med hela sin vigt, 

 hvilken ej är obetydlig, på det mjuka underlaget. I sjelfva strandbrädden hafva dock 

 de aftryck, som möjligen kunnat uppstå, föga utsigt att blifva bevarade, ty dess lager 

 äro utsatta för en ständig omlagring och förstöring. Men är stranden långgrund, äro 

 utsigterna betydligt bättre, och allra gynsammast äro de under särskilda förhållanden. 

 Dessa äro alldeles desamma, som måste vara rådande, för att märken efter regndroppar 

 skola kunna i fossilt tillstånd bevaras, och här ser man genast,„att invändningen om 

 medusornas obetydliga halt af organisk substans ej har någon betydelse för frågan om 

 bibehållandet af deras på detta sätt uppkomna aftryck. Regndroppen lemnar vid sin 

 afdunstning ingen återstod, men det intryck den förorsakat blir dock bevaradt, medu- 

 san förorsakar på grund af sin tyngd äfven ett intryck, och detta bevaras just emedan 

 medusans organiska substans jemförelsevis snart försvinner. Lyell har redogjort ^) för 

 de förhållanden, hvilka äro särskildt egnade att tillåta uppkomsten och bibehållandet 

 af regndroppars intryck på en lerig strand, och då dessa, såsom nämndt, äro alldeles 

 desamma som de, under hvilka aftryck af medusor snarast böra kunna bevaras, må 

 hans ord här återgifvas: 



»In my 'Travels in North America'^) some notice is taken of the peculiar com- 

 bination of circumstances, which' render the mud-flats, exposed at lowtide in the Bay 

 of Fundy, so peculiarly fitted to receive and retain the foot-prints of animals, or any 

 impressions which may happen to be made on their surface. The sediment with which 

 the waters are charged is extremely fine, being derived from the destruction of cliffs 

 of red sandstone and shale, belonging chielly to the coal-measures. On the borders 

 even of the smallest estuaries communicating with a bay, in which the tides rise sixty 

 feet and upwards, large areas are laid dry for nearly a fortnight between the spring 

 and neap tides, and the mud is then baked in summer by a hot sun, so that it soli- 

 difies and becomes traversed by cracks, caused by shrinkage. Portions of the hardened 

 mud may then be taken up and removed without injury. On examining the edges of 

 each slab, we observe numerous layers, formed by successive tides usually very thin, 

 sometimes only one-tenth of an inch thick, — of unequal thickness, however, because, 

 according to Dr. Webster, the night-tides, rising a foot higher than the day-tides, 

 throw down more sediment. When a shower of rain falls, the highest portion of the 

 mudcovered flat is usually too härd to receive any impressions; while that recently 

 uncovered by the tide near the water's edge is too soft. Between these areas a zone 

 occurs, almost as smooth and even as a looking-glass, on which every dröp forms a 

 cavity of circular or oval form, and, if the shower be transient, these pits retain their 



^) Lyell, On fossil rain-marks of the recent, triassic, and carboniferous periods. Quarterly Journal Geol. 



Society. London, vol. 7. 1851. pag. 238. 

 2) Vol. IL p. 126. 



