KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 19. N:0 I. 17 



någon rhizostomid, hos hvilka som bekant den centrala munöppningen antingen saknas 

 eller är ytterligt reducerad så att vattnet endast genom här och der öppna sprickor ä 

 armarne samt genom mynningarne af de kanaler, som gå till arraarnes >sugveck» (Saug- 

 krausen), har tillträde till centralkaviteten. Fylldes nu denna genom dessa öppningar 

 med slam, så skulle det tills medusan upplösts ännu bättre blifva skyddadt från att 

 med det omgifvande sammanflyta. Såsom strax skall visas är också likheten mellan 

 några af afgjutningarne samt Pilemas {Ehizostomas) maghåla mycket stor. 



Det första förklaringssättet, att afgjutningarne härröra af de medusor, som kommit 

 att ligga på ryggsidan och dervid fått maghålan fylld med slam, torde emellertid för 

 att undvika alla origtiga slutsatser för närvarande vara att föi'edraga ^). Ltnnarsson 

 framhåller, att »de flesta exemplar äro mer eller mindre sneda» samt anser detta ha 

 berott på »tryckning eller andra yttre inverkningar». Denna snedhet harmonierar 

 emellertid ytterligt väl med antagandet, att dessa föremål härröra från medusor, ty 

 deras geléartade kroppsmassa är hos uppkastade exemplar oftast mer eller mindre 

 osyrametrisk, på grund deraf att armarne och de öfriga bihangen ofta ligga mot en sida 

 och dervid snedtrycka kroppen. Efter dessa anmärkningar skall jag öfvergå till de 

 olika formernas beskrifning. 



g. Fyrkantiga pyramidlika afgjutningar med eller utan afgjutningar af genital- 

 hålorna (Taf. 4, fig. 4, taf. 5, fig. 2 — 4). Om något tvifvel öfver dessa föremåls hän- 

 förande till medusorna ännu skulle kunna förefinnas, måste det fullständigt häfvas af så- 

 dana exemplar som Taf. 5 fig. 2 och 4. Dessa öfverensstämma nemligen fullkomligt med 

 åtskilliga medusors maghåla. Hvad det första (fig. 2 och 3) beträffar, visar detta den 

 uppåt rundadt tvärstympade pyrainiden, motsvarande maghålan, och ett stycke nedanför 

 spetsen synas på hvarje af pyramidens sidor de utbugtningar, som motsvara genitalhålorna. 

 Dessa senare utbugtningar sträcka sig nästan ända till pyramidens bas, hvilken är nästan 

 rund och ej fyrkantig; i dess midt finnes en rund fördjupning. Må man jemföra detta 

 exemplar med afgjutningen af Cyaneas maghåla (Taf. 3 fig. 4), och man skall finna en till 

 grunddragen fullkomlig öfverensstämmelse. Men innan ytterligare jemförelser anställas, 

 torde äfven vara skäl att närmare betrakta ännu ett exemplar, hörande till samma grund- 

 form. Detta (Taf. 5 fig. 4) är betydligt mera plattryckt än föregående samt afviker 

 genom basens skarpt fyrkantiga form, hvilken icke igenfinnes hos någon annan af af- 

 gjutningarne; det är sålunda ej omöjligt, att här föreligger en egen art. För öfrigt 

 återfinnas pyramidens fyra skarpt utpräglade kanter, hvilka här äro smalare, hvarjemte 

 äfven hos detta exemplar synes antydan till utbugtningar för genitalhålorna, på ena 

 sidan troligen äfven början till den kanal, som förbinder en af dessa håligheter med 

 centralkaviteten. Afven här visar pyramidens bas en rund fördjupning i midten. 



') Sedan ofvanstående var skrifvet har jag i en nppsats af Lyell funnit redogörelse för ännu ett sätt, hvarpå 

 slutna afgjutningar, och detta af aftryok, kunna uppstå. När ett aftryck vid ebbtiden uppkommit i slararaet 

 och detta sedermera hårdnat, händer det vid fiodens ankomst, att denna till en början för med sig något 

 gröfre material, hvilket afsättes i håligheten och sedan vid högre vatten betackas af fint slam af samma 

 slag som det, hvari aftrycket uppkommit. Detta gröfre material, fin sand, förhåller sig sedan som en sluten 

 afgjutning inuti lermassan. (Lyell i Quarterly Journal Geol. Soc. London vol. 5, pag. 344). Några af de 

 slutna formerna vid Lugnas kunna möjligen förklaras genom antagandet af ett sådant bildningssätt, men 

 säkerligen icke alla. 16 Maj 1881. 



K. Vet. Akrvd. TIaudL B.ind, 19. N:o 1. O 



