KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAK. BAND. 19. N:0 !. 21 



Ii. Protolyellia princeps Toeell {Astylospongia radiata Linrs ex parte) (Taf. 5, fig. 5 

 och 6?). Arten fördes af Torell till coelenteraterna, af Linnarsson till spongiorna, inen 

 såsom ofvan omnämnts har professor G. Lindström på det bestämdaste protesterat mot 

 den förra och F. Römer mot den senare af dessa båda äsigter. De hafva nemligen påvisat, 

 att föremålet ej besitter någon organisk byggnad, utan att det måste uppfattas såsom 

 varande ett rent aftryck af ett eller annat slag. Linnarsson beskref under Ästylospongia 

 radiata saimolikt tvenne olika former, den ena (1. c. Taf. II fig. 15), för hvilken artnamnet 

 kan bibehållas, med rund omkrets, ett parti i midten utan struktur, och från detta mot 

 kanterna radierande, perlbandslika upphöjningar. Denna form förekommer dels fri — och 

 är då skiflik, med den strukturlösa sidan svagt konvex, nästan platt — dels såsom 

 ganska tydliga och väl begränsade aftryck i skifferleran. På grund deraf, att ett 

 exemplar af denna form — det fria — äfven visar anastomoseringar mellan några af 

 de radierande intrycken, antog Linnarsson, att den möjligen kunde öfvergå till den 

 andra formen, hvilket dock på grund af de vida tydligare exemplaren i skifferleran, 

 hos hvilka radierna aldrig slingra eller anastomosera, synes mig föga sannolikt, utan 

 torde de oregelbundenheter, som hos nämnda exemplar förefinnas, snarast vara att 

 anse såsom stående i samband med nåirot konkretionsfenomen eller beroende af tillfälliiia 

 veck i kroppsmassan. 



Den andra formen, Torells Protolyellia, är äfven till sin omkrets rund, med ena 

 sidan starkt konvex, på den andra visande en struktur af oregelbundna celler eller 

 rum, bildade genom med hvarandra anastomoserande skarpa upphöjningar. Dock är denna 

 struktur vanligen frånvarande inom ett mer eller mindre skarpt begränsadt parti i midten, 

 hvilket ofta derjemte är upphöjdt öfver den med struktur försedda delen. Såsom 

 Linnarsson redan anmärkt saknar denna form det perlbandslika utseendet hos upp- 

 höjningarne ^). 



För formen radiata skall nedan redogöras, under det att vi först endast skola 

 sysselsätta oss med den andra. Den förekommer dels i skifferleran, och utvittrar då 

 stundom så att den erhålles fri, dels fastsittande på sandstensytorna. I detta senare 

 fall visar den ofta, såsom hos några exemplar på Geologiska Undersökningens 

 museum, till sitt förekomstsätt en stor öfverensstämmelse med de pyramidformiga fast- 

 sittande föremålen, idet att den ofta intager midten af en hålighet. Några radierande 

 intryck kring denna har jag likvisst hittills icke iakttagit. Särdeles märkbar är isynner- 

 het denna öfverensstämmelse med hänsyn till förekorastsättet på ett större sandstens- 

 stycke, der både denna form och den pyramidformiga förefinnas ^). Om förekomstsättet 

 sålunda kunde synas häntyda derpå, att i fråga varande föremål äfven kunde härröra 

 af någon medusa, blir spörsmålet sålunda huru den i så fall skulle tolkas. Kan den 

 vara afgjutning af någon medusas maghåla, finnes någon art med lika cirkelrund mag- 

 botten och med en dylik struktur hos densamma? Detta är, såsom redan omnämnts, 

 fallet med maghålan af Cyanea cainllata: dess botten är fullkomligt cirkelrund, den är 

 genom djupa fåror indelad i polygonala fält, och afgjutningar visa naturligtvis i stället 

 polygonala celler omslutna af skarpa kanter. Tänkte man sig, att ett parti i maghålans 



') En svag antydan dertill förefinnes dock måliända hos ett exemplar. 

 -) Således pä öfversidan. Se not. 2 å pag. 16. 



