KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDUNGAR. BAND 26. N:0 3. 7 



1. Squamce involucri crassi + laiiceolato-triangulai-es sat dense glandulosEe et 

 densiuscule — .^at crehre pilosce, mai-ginibus late dense et dilute floccosce, 

 dorso inferne sparsius apicibus dense canofloccosis et comosis. 



H. ccesiomurorum Lbg. 



2. Squamce involucri elongati — parvi gTacilioris lanceolatcT — lanceolato-lirieares 

 sparsim — sat dense glandidis raediocribus nigris ■ — parvis lutescentibus 

 ohsitce, raro pilis solitariis immixtis, in raarginibus latiuscule — anguste saspe 

 sat conspicue fioccosa^, dorso sparsim — densiuscule apicibus haud multum 

 conofloccosis leviter — ■ sat multum comosis. 



H. porr ig ens Almqu. 



H. C^SIUM Fr. (coll.) 



Caulis fere glaber v. saltira superiore parte haud multum pilosus. Folin 

 caulina (1 — )2 — 3 usque ad 5 — 8, superiora sessilia abrupte v. sensim decrescentia, 

 infimum + petiolatum, + dentata — basi incisa dentibus vulgo porrcctis, acuta — 

 cuspidata. Folia hasalia in rosulam vulgo ± multifoliam approximata latiora v. 

 angustiora subseqvaliter et porrecte dentata — subirregulariter et patentim incisa 

 basi angustata decurrente rarius ovata — subcordata, omnia v. pleraque ± acuta. 

 Involucra sat magna — mediocria, crassa — crassiuscula, squamis linearibus — 

 lanceolatis, interioribus saltim acutis — longe cuspidatis, exterioribus sa?pius + 

 obtusiusculis — obtusis, nunc pilis tenuibus ± sparsis et glandulis raris v. subnullis 

 parvis — minutis nunc glandulis parvis — iwediocribus et pilis brevibus numero 

 fere aequantibus obtectis floccis raris — sparsis v. etiam densis — densissimis pleruraque 

 tequaliter adspersis v. rarius floccis ad marginem paullo uberioi'ibus congestis et dorsum 

 versus inconspicue rarescentibus obsitis, numquam in marginibus stria floccosa bene 

 et conspicue liraitata notatis. Anthela paniculata simplex srepe subfurcata — sat 

 composita ramis longioribus patentibus sat rectis läxa v. rarius magis contracta 

 ramis leviter curvatis, vulgo deorsum haud bene limitata et indeterminata. Styli lutei 

 usque sat obscuri. 



De här sammanfattade formerna, af hvilka dock ytterlighetsformerna äro rätt olika, 

 bilda en ganska naturlig och med H. silvaticum ytterst nära beslägtad formgrupp. De 

 respektive formerna äga inom nyssnämda art sina fullkomliga motsvarigheter och närmaste 

 slägtingar och äro med dem så nära förbundna, att de på en del punkter stundom nästan 

 kontinuerligt sammanbindas med dem. Hithörande former äro dels utbildade efter ccesium- 

 typen dels efter den med rigidum-iy^en nästan analoga ramosum- (och subrigidum-)tj])en, men 

 hvarje form är synnerligen vexlande till sin typ, så att ofta inom samma art bestämda gränser 

 mellan dessa typer äro svåra att draga, hvarjemte vissa former, hvilka företrädesvis äro 

 utbildade efter en typ, stå ytterst nära och äro genom öfvergångsformer förbundna med andra 



