KONGL. SV. VET. AIvADKMlENS HANDLINGAR. BAND 26. N:0 3. 17 



('i subcanitiosum n. var. 



Caulis gracilior et saspe elatior quam in prfecedente, (1 — )2 — 3-folius, inferne 

 violaceus + pilosus et sat stellatus, superne sat dense floccosus — sat tomentosus. 

 Folia rosularia tenuia la^te viridi-glaucescentia latiora plerumque elliptica v. 

 ovata — ovato-lanceolata extimis obtusis exceptis + acuta — cuspidata minute 

 — ■ mediocriter + fequalitei" et acute sparsi-dentata, summo apice integra, supra 

 breviter et sparsim — densiuscule pilosa, subtus sparsiin in nervö dorsali dense 

 floccoso densiuscule et sat longe pilosa, ceterum rare — sparsim stellata, marginibus 

 pilis sparsis — densiusculis ciliata petiolisque molliter et longe saspe sat dense 

 villosula. Folia caulina iiiferiora v. infimum + (stepe sat longe) petiolata ovato- 

 lanceolata basi + cuneata — abrupte contracta v. subtruncata, summum v. 

 summa sessilia magis lanceolata, omnia + longe acuta — cuspidata sat tuqualiter et 

 sat argute ad basin siepe densius dentata, subtus + floccosa, supra praäsertim ad 

 margines rare — rarissime stellata. Anthela discreta paniculata — furcata vulgo 

 sat simplex ramis sat longis rectis et + erectis — sat patentibus acladioque 

 15 — 40 mm. longo + dense albidofloccosis eglandulosis et fere epilosis. Involiicra 

 sat elongata gracilia e viridi la^te grisea — albescentia basi + ovato-conica in 

 petiolo superne incrassato et + squamifero + despendentia. Squamce livido- 

 virescentes e basi lata asqualiter in apicein + coloratum acutum — cuspidatum 

 angustatte + longe porrectie dense — densissime albido-tloccosae et pilis mollibus 

 plerumque raris adsperste. Calathidium Isete luteum sat radians. Stylus vivus luteus 

 — subluteus, siccus subobscurus. Ligulce glabr». 



Inv. 5_g D. c. 35., L. m. 2,5 — 3 mm. 



Står ganska nära föregående, från hvilken den utmärker sig genom de ljust perlgrå 

 till gråhvita, jämförelsevis smala holkarne, klädda af betydligt tätare stjernludd, genom 

 hvilket fjällens m. 1. m. brunaktigt gröna färg, isynnerhet uppåt, m. 1. m. tydligt fram- 

 skimrar, genom från bredare bas afsmalnande och öfverskjutande, spetsiga till sylspetsade, 

 jemförelsevis längre fjäll, hvilka äfven äro klädda af mjukare och glesare, ljusa hår, genom 

 ljust och lifligt, i blåaktigt stötande, gröna blad af elliptiskt-äggrund form med jemnare, oftast 

 tätare och skarpare, något framåtrigtad, vanligen ej lång tandning samt genom glesare korgar 

 och ljusare, oftast gula stift. Bladen, hvilka aldrig äro fläckiga pä öfversidan, hafva van- 

 ligen nedlöpande eller vigglik bas, men tendera stundom att erhålla bredare och tvär eller 

 rundad bas med något ojenina, tätare och krökta, utåt eller stundom något bakåt rigtade 

 tänder. För öfrigt ar tandningen i allmänhet rak, ej så lång som hos föregående, på de 

 yttre eller alla rosettbladen gles, eljest tätare. Ibland äro stjelkbladen, isynnerhet hos 

 bredbladigare individ, temligen tättsågade. Vanligen är åtminstone öfre tredjedelen af 

 bladet helbräddad. Bladskaften, hvilka äro smala men uppåt mot den vigglika bladbasen 

 allt mera vingade, samt stjelkens nedre del äro såsom hos föregående purpurfärgade, 

 men af ljusare och klarare färg. Med H. *canitiosum har denna form en utomordentlig 



Kongl. Sv. Vet. AkuJeiniena HunJI. Banil 26. N:o 3. 3 



