22 H. DAHLSTEDL, BIDKAG TILL SYDÖSTHA SVERIGES HIEKACIUM-FLOKA. 



Allmiinnast åtminstone i Östergötland äro moclitikationer (/". /w.<!C(}rm'>?.s) med inerlel- 

 stora holkar af orent (ljusare eller mörkare) grönsvart till grönbrun färg, derigenom att de 

 Inre tjjillen äro bredt och dunkelt grönkantade, de yttre mörkare, alla klädda af glest, mot 

 kanterna och basen tätare tilltryckt ludd. Dessti modifikationer öfvergå dels i sädana med 

 kortare holkar, hvilka äro mera brokiga genom rikligt ludd i fjällens kanter (f. variei/atum), 

 och hvilka dessutom oftast liafva me]';i grenig, hopträngd och utspärrad kvast, dels i modi- 

 fikationer med långa och tjocka, grå till blygrå holkar med länga tjäll, klädda af öf\-erallt 

 jenit spridt (mot kanterna dock vanligen något tätare) stjernludd (f. canuni), dels i en 

 form med mörkt svartgröna till svartbruna, stora och grofva holkar med mycket breda, i 

 spetsen oftast tvärhuggna fjäll, klädda af fint, mot kanterna mera sand;idt stjernludd, 

 hvilket än är föga synligt, än genom sin ljusa färg förlänar holkarne genom afbrottet mot 

 den svarta eller svartbruna grundfärgen ett karaktäristiskt brokigt utseende (f. atrum). 

 Denna form är vanligen låg och grofväxt samt är oftast på holkarne och skaften ganska 

 rikr och groft mörkhårig. Habituelt är den af ett ganska distinkt utseende och torde nog 

 vara en svagare markerad ras. Vid Bossgård i Wäderstads s:n anträffades den i sällskap med 

 f. camnn, hvilken den i habitus var alldeles lik, men utan mellanformer till denna och 

 kunde redan på något afstånd igenkännas på holkarnes färg. Har vanligen äfven föga 

 eller jemt och glest tandade till vinkliga blad. Pä andi'a ställen såsom på Gotland, der 

 den derjemte på holkarne stundom blir ännu mera, rikhårig och stundom får mera oregel- 

 bundet och djupt inskurna blad, mången gång med bladbas, påminnande om silratiaoii- 

 typen, öfvergår den deremot dels i en mera gråholkig och rikhårig, vanligen smalbladigare 

 form, hvilken ibland närmar sig f. ohsciirans af följande undei-art, dels ehuru mindre tj-dligt 

 i /)' divaricans af deinia underart. Utan kännedom om de otaliga modifikationer, Inilka för- 

 binda ifrågavarande underarts ytterlighetsformer med hvarandra, torde det sannolikt ej i första 

 ögonblicket falla någon in att sätta f. atrum i närmare samband med en annan "s-tterlighets- 

 forra, utmärkt af temligen små och korta, genom det rikliga, ljusa, mot kanterna tätare stjern- 

 luddet Ijusgrått brokiga holkar, hvilka genom stjernhiddets lösa beskaffenhet derjemte få ett 

 egendomligt luddigt utseende, men andra former med allt mindre luddiga holkar förmedla 

 öfvergången. Denna form (f. cinerascens), hvilken till holkarne är analog och förvillande lik 

 hutvudfoi'men af H. *variabile, är måhända dock något mera än en blott modifikation. Likväl 

 framgår af analogien med andra arter och af förhållandet mellan deinia underarts olika 

 former, att dessa förändringar i utseendet hos holkarne, hvilket framkallas hufvudsakligast 

 genom så ringa hjelpmedel som stjernhiddets större eller mindre riklighet eller dess tyd- 

 ligare framträdande eller fördelning, dess storlek, hvarigenom det blir löst eller tilltryckt, 

 de enkla hårens vexlande mängd, storlek och grofiek, fjällens något vexlande bredd och 

 färg samt spetsens större eller mindre trubbighet, till ej ringa grad är att tillskrifva 

 ståndortens inflytande. 



Den närstående H. *cceslijioruni varierar analogt med H. *galbanum, hvilket 

 serdeles tydligt framträder, då de anträffas i sällskap på samma lokal. Exempelvis 

 förekommer i Wist s:n bland f. cinerascens en analog form af den förre med rikt stjern- 

 ludna, ljusgrå holkar. Pä andra lokaler äro anträffade former af H. *ccesiijioruni med 

 mörka holkar, alldeles analosa med f. atriun. Analogien mellan dessa båda underarter 

 sträcker sig äfven till andra organer. Så hafva former med stjernludna holkar af båda 



