48 H. nAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 



aiiska trädgården, odlad af frukter från nedan anförda lokal, i alla afseenden sitt egendomliga 

 utseende och sina karaktärer, men blir ofta 2 — 3-bladig. 



Funnen vid Fårösund på Gotland i tallskoo; ä stenio-a strandvallar 1890 (K. JOHANSSON). 



H. PORRISENS Almqu. 



Caidi.s glabriusculus vel. parce, inferne sparsiiii pilosus. Folia caulina O — '6 

 cito decrescentia + remota v. 3 — 10 sensim decrescentia approximata, infimum v. 

 inferiora sgepius + petiolata, cetera sessilia angustiora — latiora utrinque + acute 

 dentata basi sa^pe irregulariter incisa — pinnato-dentata; hasalia nune in rosulam 

 multifoliam congesta lata subintegra v. sparsim acute — obtuse dentata, dentibus 

 brevibus v. longis augustis et basi saipe irregulariter et longe incisa — pinnata, v. an- 

 gusta magis ajqualiter serrato-dentata, raro sub anthesi pauca v. plurima emarcida (in 

 formis caulibus multifoliis) basi descendente v. ovato-obtusa (raro cordulata). Involucra 

 crassa — crassiuscula sat elongata — brevia magna — parva obscura — diluta, squamis 

 longis — brevibus lanceolatis — linearibus glandulis densis — sparsioribus nigris medi- 

 ocribus — sat longis v. dilutis + lutescentibus parvis obsitis dorso densiuscule — 

 sparsim stellatis marginibus leviter (saltim ad basin magis conspicue) v. + late 

 floccoso-limbatis, epilosis (v. pilis solitariis obsitis). Anthela paniculata simplex 

 haud raro (in. sp. 3 primis) subfurcata läxa ramis + longis patentibus v. ramoso- 

 paniculata + indeterminata ramis brevioribus, in omnibus + rectis. Styll raro 

 subobscuri, vulgo mere lutei. 



Hitförda underai-ter bilda en ganska naturlig giupp af tydligt och nära sammanhängande 

 former, af hvilka de ti-enne första morfologiskt tillhöra <'(esium-iy\)en, de följande ramosum- 

 typen och mer eller mindre närma sig till siibri(/idu)n-ty\->en. Alla, utom den första och 

 vanligen den sista, utmärka sig genom åtminstone vid basen inskurna och ofta långt tiikade 

 blad, af hvilka basalbladen vanligen bilda en mångbladig rosett med oftast breda blad, och 

 alla kännetecknas de af m. 1. m. glandelhåriga och åtminstone i kanterna af fjällen, och der 

 vanligen tydligast, stjernhåriga holkar samt i allmänhet gula stift. H. *02>aciim, H. *viren- 

 ticeps och H. *porriffpn,s äro sinsemellan mycket närstående, den första och den sistnämda, 

 oaktadt sina ganska väl utpräglade skiljaktigheter förenade genom mellanformer, hvilka 

 dock stundom men ej alltid äro att uppfatta som hybrider. Dessa former hafva fåbladig 

 stjelk och breda samt rikliga rosettblad äfvensom stora holkar med mörka, ofta långa 

 glandier. De närma sig i sina karaktärer så betydligt H. *pana'olum af SuhvuUiaia. att 

 de utan tvifvel äro att uppfatta såsom närmast beslägtade med denna, efter silvaticu m-typeu 

 utbildade form. H. *porrigens påminner äfven om H. lacerifolium och är utan tvifvel äfven 

 beslägtad med densamma, men den sammanhänger dessutom genom varieteten intermedium 

 med H. * resiqnnatitm, hvilken alldeles otvetydigt är H. *lacerifolii närmaste slägting och dess 

 motsvarande ccesium- eller rainosuia-iovi-a. Denna kan nämligen ibland haf\a fåbladig stjelk 



