62 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 



vulgo sensim decrescentia + ovato-lanccolata v. + elliptica v. elongate laneeolata — 

 sublinearia in apicem + lougum integruin cuspidatuin — subulatum attenuata sat 

 crebre — sparsim + asqualiter et acute dentata dentibus + patentibus — arrectis, 

 folia summa raro ad basin longius 3 — 4-dentata; omnia tete viridia, supra fere 

 glabra, subtus pallidiora, in nervö dorsali sat floccoso sparsim ceterum rare pilosa et 

 rare — sparsim stellata, petiolis fusco-violaceis pra?sertim snperne alatis leviter pilo- 

 sis stellatis. Anthela paniculata — valde ramoso-paniculata saepius indeterrainata 

 nunc })arva contracta nunc ampla läxa, ramis inferioribus erecto-patentibus reraotis 

 haud v. vix superantibus, superioribus + patentibus magis magisque approxiraatis, 

 summis ssepe umbellatis superantibus, oranibus gracilibus rectis — leviter curvatis 

 pedicellis brevibus gracillimis acladioque 20 — 40 mm. longo virentibus sparsim v. 

 + dense canofloccosis et glandulis minutis — minutissimis luteolis raris superne sparsis 

 — densiusculis obtectis. Involucra parva v. minuta humilia virentia basi primo 

 ovato-rotundata postea subtruncata. Squamce breves sat angustfe e basi latiore in 

 apicem obtusum attenuataä, exteriores brevissimaj angusta? lineares, Isete ( — obscu- 

 rius) virides, dorso obscuriore glandulis minutis lutescentibus fere simplici serie dis- 

 positis sat densis obsitai, marginibus floccis raris — sparsis laxis ad apicem coraa- 

 tulum frequentioribus obtecta?, ceterum rare stellatfe. CalatJndium luteum sat radians. 

 Ligulce apice glabras. Stylus luteus v. leviter livescens. 



Q -i Cl 



Inv. "jze"» D- c. 30, L. m. c. 2 mm. 



Utmärkt af sin höga, smala och vanligen styfva och raka, flerbladiga stjelk med 

 decresceraiide blad, vanligen stora och Långa m. 1. m. utdraget lancettlika eller äggrundt 

 lancettlika rosettblad och smärre stjelkblad af samma form, alla med oftast långt nedlöpande 

 bas och utdragen, skarp, m. 1. m. helbräddad spets samt regelbundet och vackert tandade till 

 sågtandade med framåtrigtade eller utstående, ej långa tänder, hvilka (isynnerhet på stjelk- 

 bladen) ofta hafva tillbakaböjda spetsar, alla till färgen mycket ljust gröna, särdeles under- 

 till med särskildt framträdande blek nerv, tunna och undertill något eller endast de öfre märk- 

 bart stjernhåriga, af kvastlik, nedåt ofta obegränsad inflorescens med atiägsnade, uppåt när- 

 made, smala, m. 1. m. utstående, raka, stundom något bågböjda, glest stjernhåriga grenar 

 med genomlysande grön färg och iina, mera stjernludna, m. 1. m. glest, tätt och tint glan- 

 delhäriga skaft, af små holkar med korta, tegellagda, oftast lifligt gröna fjäll med något mör- 

 kare rygg, något bredare än hos föregående och nästan alla trubbiga, i spetsen iinliåriga, 

 besatta med glesa men stora stjernhår, som mest synas i kanten och mot spetsarne samt 

 med en nästan enkel rad ganska tättsittande, fina, gulaktiga och korta glandier på ryggen 

 (särdeles tydligt å de mellersta fjällen); vidare af ljusare blommor iin föregående; glesare 

 korgar och gula eller ibland svagt livescenta stift. 



Får ett mycket i ögonen fallande utseende genom sin ljusa, gröna tärg, smala blad- 

 form och holkarnes beklädnad. Är mycket närbeslägtad med H. *rc'stipinatum, från hvilken 

 den förnämligast är skild genom bladformen och tandningen samt de smärre holkarne 

 med färre, bredare och trubbigare tjäll. Skuggformer och frodigare former påminna om 

 densamma genom något längre tänder (isynnerhet på stjelkblnden\ Inilka oftare äro i 



