KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 26. N:0 3. 75 



Inom området anträffad i Östergötland, Rinna s:n, Stortorp (förf.): Qvillinge s:n, Thyrstorp (P. Olsson): 

 Småland vid Sömmens jernvägsstation (förf.). Utom området anträffad i Ångermanland, Själevads s:n, Lungänger 

 (A. V. Holm): Vemland rikligt i Gillberga och Borgviks socknar (K. O. E. STENSTRÖM); Jernskogs s:n, Kopponi 

 och Täckmarks s:n (O. JUEL); Arvika, Ö. Sund (E. HOLMGREN): Dalsland, Örs s:n, Storön i Örsjön (A. Fryxell); 

 Hesselskog (N. G. KELLGREN): Bohuslän, Uddevalla (S. Almquist); Stora Roster (A. W. BoLANDER): Vester- 

 götland, Mörkeklef (A. Fryxbll). — Norge på Ulvön och Malmön samt vid Btekkelaget vid Kristiania (förf.). 



H. VULGÅTUM Fk. p. minore j^nrte. 



Caiilis + altus — elatus, infevne + dense et longe pilosus rubescens, superne 

 parcius pilosus + ramosus, 2 — 8-folius. Folia basalia obscure viridia, exteriora 

 breviter et obtuse dentata — subintegra, intermedia sparsim et acute dentata, in- 

 teriora longius (prtpsertim ad basin) dentata + acuta; caulina cito v. sensim dccre- 

 scentia magis acute dentata — sat longe 2 — 4-dentata + acuta, omnia supra sparsim 

 — densiuscule subtus densius pilosa et s^epe + violascentia. Ånthela + paniculata 

 parva et simplex v. sat magna et composita + contracta v. läxa determinata — sat 

 indeterminata ramis pedicellis crassiusculis + tomentosis + rectis v. leviter curvatis. 

 IniKtlucra brevia mediocria v. magna crassiuscula — crassa haud multura variegata, 

 squamis latis triangulari-lanceolatis — lanceolatis + acutis — obtusis pilis crassis 

 brevibus — mediocribus densiusculis — sat densis et glandulis brevibus obscuris 

 sparsis — densiusculis raro subnullis obsitis, anguste — sat late sed haud dense 

 floccoso-limbatis, dorso rare — sparsim stellatis. Stylus luteus — feiTugineus v. 

 sat fuscescens. 



Hithörande tvenne former stå, liksom förhållandet är med föregående, temligen iso- 

 lerade och visa föga slägtskap med andra former, men äro sinsemellan sä närstående, att 

 de måste anses ha utvecklats ur samma form, H. *vulgatum mera enligt den efter densamma 

 benämda vulgatum-typen och H. *vulgatiforme mera i öfverensstäminelse med suhrigidum- 

 typen. De enda formgrupper, till hvilka H. vulyatum ansluter sig, äro H. irriguum, inom 

 h vilken H. * violascens står den närmast, och H. pinnatifidum, med hvars hufvudform den 

 har flera öfverensstämmelser i örtståndet, samt H. subramosum, hvilken den något liknar 

 till habitus och beklädnad, men den är likväl ej nära beslägtad med någon af dem. 



Conspectus siibspecierum. 



1. Caulis 2 — 3-folius. Folia caulina abrupte decrescentia, latiora basi magis ina>- 

 qualiter et densius dentata. Involucra mediocria squamis + ovato-triangularibus 

 — ovato-lanceolatis + acuminatis — acutis. Pedicelli rare — sparsim glandulosi. 



1. H. ^'vulyatum (Fr. p. p.) Almqu. 



2. Caulis 4 — 8-folius. Folia caidina sensim decrescentia, angustiora et sparsius 

 dentata. Involucra sat magna squamis triangularibus — triangulari-lanceolatis + 

 obtusis. Pedicelli eglandulosi v. glandulis solitariis obsiti. 



2. H. *vulgatiforme Dahlst. 



