KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 26. N:0 3. 99 



hår och mycket täta, brunsvarta eller in. 1. m. gulkiiappiga, små glandier och rnikroglandler, 

 vidare den spensliga, höga, flerbladiga stjelken, hvilken i likhet med de inre rosettbladen 

 har de lancettlika till elliptiskt lancettlika bladen skarpt men ej långt spetsade och van- 

 ligen tätt och hvasst samt framåtrigtadt sågtandade. Hos frodigare individ, isynnerhet 

 från fuktigare och skuggigare lokaler, bli bladen stora, slappa och bredare an vanligt med 

 ojemn och vid basen ofta långtandad kant, hvarvid stundom 2 — 3 par tänder kunna bli 

 betydligt långa, men på öppnare lokaler behålla bladen sin karaktäristiska tandning. På 

 mycket torr, öppen mark äro de oftare än eljest purpurfläckade på öfversidan. I skugga 

 försvinna fläckarne deremot alldeles. Holkarne variera ej så litet till storlek, äro små på 

 öppna ställen och hos mångblomstriga exemplar, större deremot i skugga och på friskare 

 mark. Minst synes de vara hos exemplar från centrum af formens område nämligen i 

 Vestmanland. Bladen äga en lifiigt och vackert gräsgrön färg, som på undersidan är 

 blekare och ofta skiftar något i blåaktigt. Exemplaren från Östergötland äga ofta äfven 

 på bladens öfversida en blåaktig anstrykning och äro glattare på örtståndet. Stiftets färg 

 vexlar från brunsvart och dä vanligen med ganska tydliga hårpapiller, genom hvilkas färg 

 den mörka färgen till hufvudsaklig del torde framkallas, till rent gul, hvilken jag funnit 

 hos exemplar frän Östergötland. Korgarne äro ovanligt små i jemförelse såväl med när- 

 beslägtade som med områdets Archieracier i allmänhet och derjemte ganska glesa och få- 

 blomstriga. 



]Jenna form synes ha sitt centrum i Vestmanland, der den i Kung Karls s:n såsom vid Skillinge och i 

 trakten af Kun2;sör först af K. J. LÖNNROTH och S. AlmqUIST och sedermera af C. O. V. PORAT påträffats rik- 

 ligt och pä vissa ställen sällskapligt i större massor. Vidare är den funnen i Nerike (E. Adlerz): TJpland, vid 

 Gottsunda och Danneuiora (förf.): HeUingland, Söderhamn (A. MAGNUSSON). 



Inom området har jag träffat den i Östergötland, V. Eyds s:n, Tunarp. 



2. H. *adiposum n. subsp. 



Caulis gracilis tlexuosus 30 — 70 ctm. altus 1 — 3-folius, inferne obscure fusco- 

 violaceus sat dense — dense longe et molliter pilosus rare stellatus, superne sparsim 

 — densiuscule pilosus magis stellatus, apice sparsius pilosus sat fioccosus — tomen- 

 tellus. Folia saturate subprasino-viridia, subtus pallidiora subglaucescentia sparsim 

 et sat longe pilosa rare — sparsim stellata, in nervö raediano densiuscule — sat dense 

 stellato petiolisque pilis longioribus densiusculis — sat densis obtecta, marginibus 

 sparsim — densiuscule et sat longe ciliata, supra sparsim — densiuscule et sat longe 

 pilifera saspe adipose nitentia; hasalia sub anthesi persistentia 3 — 4 in rosulam 

 approximata longe et anguste petiolata, exteriora anguste oblonga — lingulata obtusa 

 irregulariter et subulate + sparsim denticulata stepe undulata subtus violascentia, 

 intermedia + oblongo-lanceoJata obtusiuscula longe mucrona.ta sparsim et late dentata 

 v. glanduloso-dentata et intima + lanceolata sparsim et angustius dentata — glan- 

 duloso-deiiticulata + longe acuta, omnia basi + angusta cuneata suboblique decur- 

 rentia, dentibus arrectis — patentibus v. recurvatis anguste — late triangularibus 

 longe — longissime mucronatis v. solum subulatis; caiilma longe remota abrupte v. 

 cito decrescentia + late (rhomboideo-) — anguste lanceolata, infimum sat (longe) 



