KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 26. N:0 3. 103 



spersis obtectie marginibasque usque ad apicem coraosnm sat dense — densiuscule 

 ■floccis anguste limbatse. Calatkidium sat i'adians luteum, ligulis inte]'ioril)us prae- 

 sertim subciliatis. Styli primo concolores postremo vulgo fuscescentes. 



11 io 



Inv. -^3^, D. 35—40., L. m. 2—2,5 mm. 



« genuinum. 



Är en mycket utmäi-kt forin, hittills likväl endast funnen ]3u, en lokaJ. Med H. 

 orariwii Lkg. har den habituelt en ej ringa likhet. Med denna, hvilken bildar ändpunkten 

 i en annan serie, är den både beslägtad och analog. Från densamma, hvilken har fler- 

 bladigare stjelk, vanligen tidigt afvissnande basalblad, spetsigare stjelkblad med stelare och 

 smalare, mera spridda och likformigare tänder, hvarigenom den får ett mera riqidinn- 

 artadt utseende, gröfre holkar med mörkare, mera enfärgade, bredare och trubbigare fjäll, 

 täckta af tätare hårbeklädnad men med nästan total brist på glandelhår och saknad eller 

 i det närmaste brist på stjernludd i kanterna samt redan från början mörka, sedan nästan 

 svarta stift, skiljes den för öfrigt lätt genom oftare kvarsittande basalblad, fåbladigare stjelk 

 med bredare och mera ojemt och tätt inskuret tandade blad, af hvilka flera af de nedre äro 

 kortskaftade och de öfre sessila, men ej som hos nyssnämda form ofta med tendens att 

 ined den den utvidgade basen bli omfattande, smala fjäll, till större delen med blekare och 

 stjernludna kanter samt ljusare, i början nästan gula sedan något mörknande stift och 

 märken. Från följande former skiljes den bland annat genom sin flerbladigare stjelk, hvari- 

 genom den blir något rigidiim-\ik, ehuru ej i så hög grad som ff. orarium Lbg. Till hå- 

 righet och bladens tandning liknar den mest 1^ plicatiforme, till holkarnes form och färg- 

 samt de smalare fjällen erinrar den mera om y xanthostylum. 



Ifrågavaraude form bildar deu sttbrigidum-aHadt utbildade slutformen i en serie, hvilken genom följande 

 former på olika sätt synes förbundna med sådana former som ff. *sagittatum ocli H. *arrosum bland Subuulgata. 

 Den synes äfven genom H. * gravastellum DahLST. (^ H. ccesimn Fr. var. alpestre Lbg. exs.) vara förbunden 

 med H. *expalhdiforme DAHLST. och närstående. H. orarium deremot bildar ändpunkten i en annan serie, som 

 går genom H. *kuusamoénse Wainio (Herb. Mus. Fenn.) och H. "^impressum NORRL. till H. * expallidum NORRL., 

 och till hvilka H. ^lugubre G. Anderss. synes ha största slägtskap. H. *'kuusa?noense WAINIO tangerar alldeles 

 /S plicatiforme och sammanhänger måhända på bådas gränsområden med den sednare. 



Med H. *exaltatum Dahlst., skulle den kuima förvexlas, isynnerhet med dess got- 

 ländska form (Dahlst., Hier. exs., fasc. IV", n. 68), men är lätt skild genom sin rikligare 

 hårighet på örtståndet, bladens dunklare, mera grågröna färg, fjällens form, stjernluddet i 

 deras kanter m. m. Liknar äfven H. *variabile Lönnr. « genuinum, hvilken har gråare 

 holkar med mera utbredt ludd, bredare basalblad och blekare bladfärg m. m., och någon 

 gång äfven former af H. *galbanifoliuin, hvilken lätt skiljes genom sina glesare håriga, 

 breda, bredtandade, möi*kt gulgröna blad, trubbiga, breda fjäll etc. 



Hittills endast anträffad, ehuru temligen rikligt, i Småland, Madesjö s:n vid Eliebäck och Orrebäck (K. 

 J. LÖNNROTH). 



