112 



2. H. *ebenarium K. Johanson in litt. 



Caulis 35 — fiO etin. altus crassus 1 — 3-folius scaber, iiiferne obscure fusco- 

 violacens dense et longe pilosus rare — sparsirn stellatiis, mcdio spai-sim pilosus 

 magis stellatus, apice tomeutellus pilisque raris firmulis parvis obsitus. Folui satu- 

 rate viridia subprasina, suhtus pallidiora subglauco-viridia densiuscule jtilosa et spar- 

 sirn stellata, iii nervö dorsali densius fioccoso pilis sat longis subdensis hirra, in peti- 

 olis pilis densis longis + hirsuta, in marginibus dense ciliata, supra rare — sparsirn 

 pilifera v. glabrescentia; hasalia sub anthesi persistentia lata 4 — 5 in rosulani oon- 

 ferta mediocriter et subanguste petiolata, exteriora (ovato-)elliptica obtusa sul)integra 

 — rare et late dentata v. denticnlata basi breviter v. abrupte cuneata in petiolo 

 superne sat alato descendentia, subtus liepatieo-violescentia, interniedia anguste (et 

 + rhomboideo-) ovalia v. oblongo-lanceolata, intima ovali — ovato-lanceolata, om- 

 nia basi cuneata integra et dentibus sparsis arrectis triangularibus + acutis instructa 

 acuta v. intima apice integro longe cuspidata; caulinn abrupte decrescentia longe 

 remota ovato-lanceolata — lanceolata infra medium sparsirn et saäpe longe dentata a 

 medio in apicem longum integrum cuspidatum attenuata, infimum anguste et alate 

 petiolatuni, summum sessile, basi anguste cuneata, subtus sparsius pilosa densius 

 floccosa, supra glabra. In/iorescentin vulgo composita paniculata läxa oligo — pol)'- 

 cephala indeterminata, ramis erecto-patentibus rectis + longis supei-antibus, inferiori- 

 bus vulgo longe remotis, superioribus magis sed non multum approximatis tomen- 

 tellis — tomentosis eglandulosis et vulgo epilosis, pedicellis mediocribus — sat longis 

 gracilibus acladioque 20 — 40 ram. longo tomentosis sub involucro interdura glandulis 

 solitariis obsitus, ceterum eglandulosis et epilosis v. pilis crassis brevibus raris — 

 solitariis obsitis. Involucra brevia lata obscure atro-canescentia, alabastris fere nigris, 

 basi ovata postea rotundato-obtusa. Squamce subimbricatae sat lata?, exteriores lineari- 

 lanceolataä obtusa^, interiores e basi latiore (1,5 mm.) lanceolata; apice ipso cito in 

 acuminem + brevem triangularem contractie, omnes apice ipso pilosukp, ceterum ubique 

 a?qualiter et densiuscule floccoste v. stellata? et pilis tenellis alhidis basi brevi nigi-a 

 mediocriter longis + crispulis sat dense — dense obtecta? glandulisque solitariis — 

 raris brevissimis ideoque parum conspicuis obsita^. Calathidium magnum radians 

 luteum — aureum, ligulis interioribus praisertim apice ciliolatis. Styli lutei. 



Inv. "giJT^, IX 35 — 40, L. ra. 2,5 — 3 rara. 



En raera fristående förra, hvilken dock är beslägtad med föregående, bland hvilka den 

 till holkarne påminner otn * Schlyteri, ehuru dessa dock äro mera stjernludna, och till habi- 

 tus något närmar sig vissa former af t)' trichellum. Dock har den raera cöPs«/;>i-habitus, 

 än denna sednare och / xanthoftylum någonsin antaga. Den utmärker sig från alla dessa 

 genom sina breda, öfvervägande ovalt till äggrundt lancettlika blad med gles och rak, tri- 

 angulär, ofta kort, sällan längre, men spetsig tandning, hvilken aldrig nedstiger på den korta, 

 vigglika och helbräddade basen, undertill (isynnerhet pä stjelkbladen) mera stjernhåriga blad, 

 smalskaftade, breda basalblad, samlade i en tät, vid blomningen i'ik, persistei"andc rosett, 

 och af hvilka isynnerhet de inre jerate de glest sittande 1- — 2 stjelkbladcn till sin öfre 



