KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 26. N:0 3. 117 



öfver dem, samt slutligen nästan alldeles kolsvnrta stift. Stjelken är vanligen till större 

 delen nästan glatt och öfverallt isynnerhet upptill mer eller mindre stjernhårig samt är 

 i allmänhet vid sjelfva basen, som ofta är m. 1. m. violettbrun, temligen rikligt och långt 

 hårig. Mången gång äro de yttre bladen undertill till större eller mindre del l)låaktigt 

 eller mera vinrödt violettfärgade, oftast dock ofärgade. Basalbladens medelnerv och de 

 öfre stjelkbladen äro ra. 1. m. tätt stjernludna, men för öfrigt är stjernluddet glest eller 

 spridt. Hos lågväxta exemplar äro bladen vanligen bredare och stjelkbladen få (1 — 2), hos 

 högväxtare äro de sednare flera och alla bladen oftast smalare. Inflorescensen är hos fåbla- 

 diga individ ofta fåblomstrig och djupt ned grenad, hos flerbladiga mera rikblomstrig med 

 de öfre grenarne mera närmade och ofta ökad genom grenar från de öfre bladvecken. 

 Med följande är denna underart mycket nära beslägtad men skiljer sig från den 

 genom vanligen bredare blad, mera utstående grenar, mörkare, kortare och bredare holkar 

 med mera tvär bas, bredare och ej så långt utdragna men mera smalspetsade fjäll, kor- 

 tare hår och rikligare samt kraftigare glandier på holkarne och skaftens öfre del samt 

 nästan svarta stift. A andra sidan är den nära beslägtad med H. *angustatum Lbg. 

 Hier. Scand. exs. n. 64 och n. 128 samt H. *nitens Lbg. Hier. Scand. exs. n. 68 (möj- 

 ligen äfven med H. cmsium v. accipitrinum Lbg. Hier. Scand. exs. n. 63). Från dessa 

 är den skild bland annat genom sina smalare fjäll, mera glaucescenta blad och närvaron 

 af glandier på holkar och skaft. Vidare är den mycket närstående H. *vielanostictum 

 Dahlst., Hier. exs., fasc. III, n. 49 (= H. imlgatuvi v. eleganfi Lbg. Hier. Scand. exs. 

 n. 71) och H. *coarctatum Lbg. Hier. Scand. exs. n. 130. Genom dessa sammanbindes 

 denna grupp medelst sådana former som H. *cnientifoliiuii och H. *ohsc.urkeps med H. 

 *anfractum och närstående. Genom H. * angiistatum och H. *nitens förbindes den äfven 

 med H. *hepaticum Lbg. Hiei\ Scand. exs. n. 131 och H. *-piilcheliwii Lbg. Hier. Scand. 

 exs. n. 70. Genom följande men framförallt genom H. *metaliceps och H. *nwrosiim 

 bildas en vacker, nästan oafbruten serie till H. *fasciculare Lbg. 



Inom området anträffad i Östergötland, Rinna s:n, Stortorp; Trehörna s:n, Slangerjfd (förf.): Småland, 

 Granna (Fr. HagsTRÖM): Ögigestorps s:n, Romelsjö; Rogberga s:n, Klefarp och Tenhult i skogsängar och pä 

 klippor ymnigt (K. JOHANSSON); Porserums s:n (C. O. V. PORAT); Bnrseryds s:n, Åsberg (K. A. Th. Sbth); 

 Madesjö s:n, Mellan-Orsjö (K. J. LÖNNROTH); Femsjö s:n, Valshult (E. Fries, K. O. E. STENSTRÖM). 



Utom området anträffad i Vestergntland, Toarps s:n, Bygd (A. O. OLSSON); Alingsås (K. O. E. STEN- 

 STRÖM): Bohuslän, mellan Gustafsberg och Hisleröd samt vid Fiskebäckskil; Nafverstads s:n mellan Ostad och 

 Sundhult (C. J. JOHANSSON); nära Uddevalla (S. ALMQUIST): Dalsland, Hjnlsängen vid Gunnarsnäs (N. G. 



Kindberg). 



Närmast hithörande, måhända blott en modifikation, men i några afseenden afvik- 

 ande är: 



b recedens n. forma. 



Caule foliisque magis pilosis, foliis basalibus exterioribus + ovalibus — ovali- 

 lanceolatis + crebre et latins triangulari-dentatis, interioribus et caulinis lanceolatis 

 — lineari-lanceolatis infra medium irregulariter + longe et anguste 3 — 4-dentatis, 

 subtus dense floccosis, omnibus crassis et subcoriaceis, involucris majoribus plumbeo- 

 V. viridi-nigricantibus basi sat turbinatis, squamis latioribus obtusiusculis pilis raolli- 



