KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 26. N:0 3. 131 



apicem niarginemque versus cano- v. albido-floccosffi et pilis brevibus — brevissimis 

 + mollibus canescentibus v. basi obscuris sparsis — densiusculis glandulis minutis 

 solitariis valgo floccis occultis obtecta\ Calathidium + obscure luteum. Lu/ulte 

 glabro3. Stylus vivus livescens, siccus + obscurus. 



9 IQ 



Inv. ^ng", D. c. 35, L. m. 2 — 2,5 mm. 



Utmärkt af hög spenslig, flerbladig stjelk med decrescerande, vanligen små, smalt 

 lancettlika, spetsiga, undertill isynnerhet de öfre rikligt stjernhåriga blad, af hvilka van- 

 ligen ett par af de nedre äro m. 1. in. skaftade, små, medelstora, liksom stjelkbladen 

 mörkgröna och vanligen kort glestandade basalblad, fåblomstrig inflorescens (ofta blott med 

 2 — 3 holkar) med korta, något utstående, böjda grenar, medelstora, blygrå till perlgrä 

 holkar af tått tilltryckt m. 1. m. rikligt grått till blåaktigt stjernludd och gr;la eller kort 

 svartfotade, mjuka, korta, glesare eller något tätare sittande hår. De sparsamma eller enstaka 

 glandierna äro ytterst små och i allmänhet dolda af håren och luddet. Holkskaften äro 

 i allmänhet tätt stjernludna, nästan utan hår och alldeles saknande glandler. Stjelkens 

 nedre del och bladskaft äro nästan alltid brunvioletta, stundom äfven större delen af stjelken. 

 Oftast äro de 3'ttre, stundom alla, äfven stjelkbladen, öfverallt på undersidan lefverfärgade. 

 Hårigheten på örtståndet varierar glesare eller tätare, men är öfverallt kort. Varierar 

 med bredare blad och något djupare tandning och påminner då i bladform och habitus 

 om H. *violascens, med hvilken den säkerligen är nära beslägtad. Den torde äfven vara 

 beslägtad med följande, hvilken den liknar till holkarnes utseende och fjällens form, men 

 den är vida mera stjernluden och rikhårig samt saknar glandier. 



Anträffad i Östergötland, Binna s:n, Stortovp ocb Sunds s:n, Sunds Södergård (förf.): Småland, Målilla 

 s:n vid Målilla (K. .T. LÖNNROTH). 



3. H. *lepidiihim Stenstr. 



H. *]epidulum Stenstr., Värml. Arch. 1889. — Dahlst., Hier. exs., fasc. III, n. 47. 

 Dahlst., Herb. Hier. Scand., ('ent. H, n. 77. 



Caulis 30 — 70 cmt. allus 1 — 4-folius gracilis — sat robustus subflexuosus, 

 inferno rare — sparsim pilosus leviter stellatus viridis. Folia rosularia 2 — 4, ex- 

 teriora + late ovalia — elliptica v. spathulata margine undulata obtusa, intermedia 

 ovali- v. elliptico-lanceolata ■ — obloiiga obtusa — obtiuscula, intimum + oblongo-lan- 

 ceolatum — lanceolatum acutiusculum, omnia saspe medio v. ad apicem in latere uno 

 oblique dilatata, integerrima v. infequaliter undulata dente uno alterove angulata 

 v. dentibus humilibus mucronulatis crebrius crenulato-serrata in petiolum sat alatum 

 sensim descendentia; caidina sa;pe raagna v. maxima sursum sat v. vix decre- 

 scentia v. sub inflorescentia ipsa ab)'upte diminuta, intimum + petiolatum in petio- 

 lum valde alatum sensim descendens, superiora sessilia + lanceolata — lanceolata 

 oblonga v. elongate et saspe oblique rhomboidea in apicem + longum sat latum 

 obtiusculum v. apice ipso acutum raro cuspidatum attenuata subintegra v. dentibus 



