136 H. DAHLSTKDT, BIDKAG TILL SYDÖSTRA SVEIUGES HIERACIUM-FLORA. 



Inom området anträffad i Östergötland, Wist s:n, Sturefors och Wessentorp; Trehörna s:n, Slangeryd ; 

 Rinna s:ii, Stoitorp; Sunds s;u, Löfåsa, Sandbäckstorp och Rödkulhi; V. R\d s:n, Krämarbo; Atvids s:n, Adels- 

 näs, Karstorp och Slefringe (förf.): Småland, Rogberga s:n, Klefarp (K. JOHANSSON); \'rigstads s:n (G. Wetter): 

 Gärdseruras sm, Bossgård (förf.): Gladhnmraars s:n, Thorsfall; Fagerhults s:n, Fagerhults herrgärd; Mörlunda s:n, 

 Haddetorp; Järeda vid Sälievarån (K. .1. LÖNNROTH); Drefs s:n, Braäs (G. E. Hylten-Cavallius): Gotland, 

 Klinte s:n, Walla (K. J. LÖNNROTH). 



Utom området i Södermanland, St. Malms s:n, Bräunkärr; Julita s:n, Gimmersta (G. A:N MaLME). 



A' poUochlorodei: n. var. 



Caulis liumilior 3 — 4-foliu.s, gracilis. Fnlin pallidiora rosularia oblongo-lan- 

 ceolata — lanceolata; caulina elliptico-lanceolata — lanceolata creberrime angusti; 

 et iiiEequaliter crenubito-deiitata dentibus sajpo patentibus v. snbrepandis. Änthela 

 plerumque parva contracta stepe simplex, ramis pedicellisque bi^evibus acladioque 

 brevi — brevissimo cuin siipei'iore pai-te caulis dense canotomentosis eglandulosis v. 

 glandulis raris sub iuvolucris sparsis longioi'ibus obsitis. Involucra rainora crassa 

 griseo-viridia variegata glandulis sat densis longioribus vestita, squamis exterioribus 

 brevibus triangularibns, interioribus elongate triangularibus obtusiusculis — acutis, 

 oinnibus dorso sparsim stellatis marginibus densius usque ad apiceui comatulum 

 floccosis. Stylus ut in precedente. 



En utmärkt form, hvilken måhända snai-are bör anses som en god underart än som 

 varietet, i alla händelser nära. beslägtad med föregående. Till habitus och bladens tandning 

 erinrar den om H. *anfractu'iii (hufvudformen) och smärre exemplar af H. *c/iloro(les, men 

 är väl skild från dessa både genom holkarnes beklädnad. Fi-an hufvudformen är den skild 

 genom längre glandier, bredare och grönare fjäll med hufvudsakligast åt kanterna hopadt, 

 ehuru glesare, stjernludd samt smärre holkar in. m. De yttre rosettbladen äro vanligen 

 smala, grundt tandade, de inre oftast bredare och djupare tandade. De nedre stjelkbladen 

 äro ofta i förhållande till längden bredare än de inre rosettbladen och de öfre aftaga 

 hastigt i bredd och längd. Alla bladen äro ljusa, starkt och ojemt inskuret sågtandade 

 eller nästan dubbelsågade och vid basen isynnerhet oftast fint inskurna samt hafva m. 1. ra. 

 kort, helbräddad, skarp spets. Liksom hos hufvudformen äro stjelkbasen, bladskaften och 

 ofta äfven bladens undersida brunvioletta. 



Anträffad i Småland, Mörlunda s:n, Haddetorp; Krälcsraåla s:n, Barkebo; Madesjö s:n, Mellan-Örsjö och 

 Bränahult samt nära Orrebäck och Ellebäck (K. J. LÖNNROTH); Ö. Thorsås s:u. Sjölyckorna (K. A. Th. Seth) ; 

 Vrigstads s:n (G. Wetter). 



5. H. *violasceiis Almqu. 7i. sithsp. 



Dahlst., Hier. exs., fasc. II, n. 65. 



Caulis .SO — 70 ctm. altus (1 — )2 — 3( — 4)-folius + gracilis, inferne violascens 

 pilis brevibus sparsis — deusiusculis hirtus sparsim stellatus, supierue parcius et 

 breviter piliferus sparsim — densiuscule stellatus, apice subtomentellus et glandulis 

 solitariis obsitus. Folia rosularia. 2 — 4, exteriora + late — anguste ovalia ( — ovali- 

 oblonga) subiutegra v. obtuse denticulata — undulata basi + descendente v. ovata 



