KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANnLINGAR. BAND 26. N:0 3. 167 



Exemplaren i J. P. Nohrlin, Hier. exs. n. 129 under namn af H. tenehrosuru, till- 

 höra nog ofvan beskrifna form, till hvilken de under det af Norrlin gifna namnet kunna 

 föras som en något afvikande varietet, skild bland annat genom något glesare och gröfre 

 glandier på holkar och skaft samt trubbigare och mera glänsande holkfjäll. Jemför för 

 öfrigt NoRRL. Bidr. etc. p. 106. Hit höra äfven exemplaren i mina Hieracia exsiccata, 

 fasc. I, n. 87. 



Funnen i Norge vid Singsaas (J. P. NORRLiN) och i Torpen vid Hugelien och Kinn (förf.). 



Såsom en mellanform till följande kan uppfattas: 



[i atricapillum Lönnr. in sched. 



? H. vulgatum — sessilifolium Fr. Symb. (sec. Lönnr. in sched.) 



Stjelk grof och nedtill rikligt hårig. Stjelkblad oskaftade, de öfre breda, alla med 

 m. 1. m. bred bas; rosettblad ofta mycket kort skaftade med bredt ^•ingade skaft. Alla 

 bladen glest uddtandade och ej sällan något vinkliga samt isynnerhet de öfre stjelkhladen 

 vid basen med en och annan längre tand, öfverallt rikligare och längre håriga än hos 

 föregående. Inflorescensen som hos föregående, men med grofva, tjocka grenar och under 

 holkarne förtjockade skaft samt med gröfre glandier. Holkar korta, tjocka med breda, mera 

 triangulära fjäll, i kanterna sparsamt men tydligt stjernludna, för öfrigt med spridda 

 stjernhår och tättsittande, omvexlande långa och korta, grofva glandier. Habituelt ut- 

 märkt genom alla delars groflek; till utseendet och bladens form samt tandning mest 

 närmande sig föregående, till holkarnes form och beklädnad (stjernluddet i fjällens kanter) 

 påminnande om följande. Bladen äro dock som hos föregående alldeles ofläckade. 



Anträffad i jSmåla?id, Fagerhults s:n nära Eskebäck (K. .J. LÖNNROTH). 



2. H. *oriiatnm 'ii. subsp. 



Dahlst., Hier. exs., fasc. H, n. 81. — Dahlst., Herb. Hier. Scand., Cent. II, n. 69, 70. 



Caulis 35 — 70 ctm. altus crassus v. ci-assiusculus, inferne + dense superne 

 sat dense hirtus, a niedio rare apicein versus magis magisque floccosus, sub anthela 

 sat tomentosus et glandiilis solitariis obsitus, 3 — 5-folius. Folia saturate viridia, 

 supra adiposa et ut plurimum pulchre fusco-maculata, subtus pallidiora ( — cinera- 

 scentia); basalia + ovali-oblonga — oblongo-lanceolata v. late lanceolata in petiolum 

 + decurrentia, exteriora obtusa, interiora acuta, omnia + crebre et acute sajpius 

 asqualiter denticulata — dentata, supra breve et sparsim — densiuscule, subtus sat 

 dense pilosa, in nervö dorsali petiolisque anguste alatis pilis longis + villosa; caidina, 

 iniimum petiolatum, superiora sessilia, ovato-lanceolata v. late lanceolata sparsius — 

 crebrius + argute et in asqualiter serrato-dentata basin versus saspe longius et su- 

 bulate dentata deorsum + attenuata et in apicem integrum acutum breviter — sat 

 longe protracta + pilosa et subtus sparsim fioccosa. Anthela + paniculata, superiore 



