168 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUII-FLORA. 



parte stepe umbellata + coraposita v. simplex ramis sat longis superaiitibus + erecto- 

 patentibus stepe leviter arcuatis cum pedicellis brevibus acladioque 15 — 40 inm. lougo 

 cano-viridibus et + dense tomentosis, ceterum glaiidulis niediocribus — sat longis 

 + validis sparsim — (superne) sat dense obtectis. Involucra atra — atroviridia 

 cano-variegata sat elongata valida. Sqaamie latiuscula' v. latii?, exteriores breves 

 lineares angustiores, iuteriores lanceolata^ obtus* — oljtusiuscuhf, intim* paucae 

 acuta?, omnes + sordide viridi-marginata^ dorso glandulis nigricantibus + longis 

 iisdem brevioribus ajqualitér immixtis dense — densissime obtectaj, niarginibus in- 

 ferne sparsius superne usque ad apicem comatulum floceis albis densis — densissimis 

 sat late limbatas, ceterum rare stellataä. Calathidium vitelltnum v. fere croceum 

 radians. Stylus vivus et siccus fere niger. 



Inv. 5_,j , D. 35, L. m. 3 mm. 



Denna form, hvilken är en bland områdets vackraste och mest distinkta, utmärker 

 sig genom sina mörkgröna, ganska håriga, skarptandade, ofvantill något fettglänsande och 

 mörkfläckiga blad, grof, hårig, till större eller mindre delen violettfärgad stjelk och mörka, 

 serdeles rikt glandelhåriga holkar, hvilka äro karaktäristiskt brokiga af stjernludd, som 

 bildar en nedtill smalare, upptill mot de trubbiga och hårtofsade fjällens spetsar allt 

 bredare, skarpt framträdande, hvit kant. Holkskaft och inflorescensgrenarne äro grön- 

 grå eller hvitludna af tätt stjernludd och klädda af m. 1. m. långa, nedåt glesa, uppåt tätare 

 glandier samt afbryta skarpt genom sin ljusa färg mot den mörka och rundade eller något 

 tvära holkbasen. Bladen äro liksom stjelken ofta mot spetsarne på båda sidor violett- 

 färgade. De variera till formen, isynnerhet stjelkbladen, från bredt äggrunda till utdraget 

 lancettlika. Stjelkbladen äro alltid till sin öfre del helbräddade och utdragna i en kortare 

 eller längre, skarp spets, basalbladen deremot äro ofta till största delen m. 1. m. trubbade, 

 eller de inre kortspetsade, och ej sällan med största bredden ofvan midten samt medel- 

 måttigt skaftade med kort, nedlöpande bas. Alla bladen äro oftast tätt och ganska regel- 

 bundet, skarpt och kort tandade, men bli stundom, synnerligast de öfre stjelkbladen. vid 

 sin bas mera ojemt samt långt och smalt fliktandade. Holkfjällen, som vanligen äro m. 1. 

 m. lancettlika och trubbade, variera ibland triangulärt-lancettlika och äro då ofta mera 

 spetsade. Är för öfrigt mycket konstant. I några afseenden såsom till holkarne liknar 

 den något den vermländska H. *ceramotum Stenstr., hvilken dock alltid är lätt skild 

 genom alla delars större glatthet-, mera utdragna, ojemnare och längre, groftandadc lihid, 

 hvilka äro blekgröna, och aldrig äro fläckiga, samt rikligare ludd äfven pä holkfjii liens 

 inidt, hvarigenom kantens luddrand ej framträder så tydligt. Till holkarne har förhandt'n- 

 varande form en ej ringa likhet med H. *vari.icolor, hvilken den dessutom liknar till de 

 vegetativa delarnes beklädnad, bladens färg och fläckighet ui. ui. Sannolikt ii ro dessa 

 båda former beslägtade, ehuru de i morfologiskt hänseende tillhöra olika typer. 



Inom orai-ildet funnen i Östergötland i Sunds s:u, Sunds Södergård pS fuktig' mark. ofta pa Splia,?num- 

 tufvof, vidare i V. Ryds s:u, Kriiinarbo (förf.) samt i Småland, Eksjö sai, Brevik och Kulla. Smedstorp m. 11. st. 

 (förf.); Rogberga s:n vid Tenlmlt: Forserums s:n vid Alarp; Öggestorps s:n vid Ljungarp (K. .lOHANSSOX): .\ske- 

 ryds s:u. Bordsjö (förf.). 



Utom området antriiftad i VeHcrgötland pa Kinnekiillr (K. O. E. STENSTRÖM). 



