170 H. DAHLSTEDT, BIDHAG TILL SYDÖSTHA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 



pilosus et pilis bvevibus sa^pe scaber sat stellatus, apice pilis raris obsitus sat 



floccosus — Kat tomentellus. Fnlia supra la^te viridia, subtus glauco-viridia : /wsa/za 



exteriora + ovalia — elliptica obtusa, iiitermedia + late — anguste lanceolata et 



intima + lanceolata sa^pe longe et argute acuta v. omnia sat anguste lanceolata sat 



longe et anguste petiolata, omnia mavginibus + integva v. brevissime et sparsiin 



denticulata v. etiam in spec. validioribus dentibus raris humilibus antrorsum versis 



instructa; caulina lanceolata — anguste lanceolata longe remota cito decrescentia, 



infimum + petiolatum, reliqua sessilia sparsim denticulata — breviter dentata v. in 



spec. validioribus basin versus uno alterove dente longiore prfedita; omnia supra 



rare pilifera v. fere giabra, subtus sparsira in marginibus et in nervö dorsali petiolis- 



que sat dense et breviter pilosa et densiuscule (caulinum summum etiam in pagina 



superiore) stellata. Anthela sajpe parva sublaxa + paniculata v. apice interdum 



suburabellata simplex — subcomposita, ramis inferioribus magis remotis, superioribus 



+ approximatis + superantibus, acladio (2— )5 — 20( — 30) mm. longo pedicellisque 



brevibus + dense cano-toinentosis et glandulis nigris brevibus in ramis sparsis in 



pedicellis (pra?sertim sub involucris) densis — densissirais obtectis. Involvera parva 



brevia fusco-atra v. atro-viridia crassiuscula basi + rotundato-ovata postea sub- 



truncata. Squaniw angusta^ lineares, exteriores breves v. brevissimfc, interiores et 



intima? subaaquilonga^ et + late et pure viridi-marginata? (praesertim intermedia?) 



apicibus picea^ et sa?pius rainute albido-comata?, omnes obtusa^ — obtusiuscula? v. 



intim» acuta? glandulis brevibus apice sa^pe subliiridis ceterum atris prajsertim basin 



versus dense — densissime obtecta?. Calatlndium parvum sat obscure luteum. Stylus 



vivus luteus, siccus interdum fusco-luteus. 



9 10 



Inv. 5_r-, j, D. c. 30, L. m. c. 2 mm. 



En vacker form, utmärkt af sin höga, smala, nedtill brunvioletta och ganska rikligt 

 saint fint långhåriga, uppåt glest och kortare håriga samt ganska stjernhäriga stjelk, hvil- 

 ken vanligen har 2 — 3 långt åtskilda, oftast ytterst smala (smalt lancettlika) blad af isyn- 

 nerhet undertill blåaktigt grön fiirg, samt af små holkar, hvilkas smala, grön- till brunsvarta 

 fjäll hafva (isynnerhet de mellersta) rena och mörkgröna kanter och nästan alla äro trub- 

 bade till rundtrubbiga med (isynnerhet de yttre) fint hvithåriga spetsar,, som skarpt fram- 

 träda på den mörka botten, samt hvilka äro beklädda af nedtill oliklånga, upptill koi'ta, ^•tterst 

 täta, mörka glandier med ofta gulaktiga knappar, hvilka förläna holken ett punkteradt ut- 

 seende, samt af i lefvande tillstånd rent gula stift. De yttersta fjällen hafva i kanten 

 och pä ryggen vanligen mot basen några spridda stjernhår. Nederst på holken sam- 

 mansmälta de ljusa hårtofsarne oftast mer eller mindre. Skaften äro rikligt stjernhäriga 

 men ofta ganska gröna samt temligen rikligt, isynnerhet uppåt, beklädda af korta, mer eller 

 mindre mörka glandier. Inflorescensen är kvastlik, ofta något utbredd, vanligen fåblomstriff 

 (3 — 5). Basalbladen äro vanligen smala, lancettlika, de yttre trubbade (liknande dem hos 

 H. ^diaphanuiu till formen), oftast nästan helbräddade med korta, glandellika tänder eller 

 med glesa och grunda, framåtriktade tänder och äro ofta längskaftade med föga violett- 

 anlupna skaft. De variera dessutom liksom stjelkliladen med längre tandning, och stini- 

 dom hafva de sednare ett pai' stöi're spetsiga tänder vid basen. De äro för öfrigt 



