180 H. DAIIL.STEUT, BIDKAC TILL SYDÖSTRA SVKKIGEfS HIEKACIlM-l-LOKA. 



af fjällen. Vanligen äro basalbladen ej samlade till någon egentlig rosett oeh oftast Wro 

 endast de inre qvarsittande vid Ijlonmingen, hvarernot de yttre eller stundom alla tidigt 

 afvissna. Stjelkbladen ilro karaktäristiska genom sin smalt lancettlika form, sina långt ut- 

 dragna, skarpa och oftast längt ned helbräddade spetsar samt sina oftast glesa och syllika, 

 kortare eller smalt triangulära, spetsiga, fVainåtrigtade tänder, af hvilka stundom pä alla 

 eller vanligen på de mellersta och öfre bladen 2 — 3 af basaltänderna på hvardera sidan 

 äro längre än de öfriga eller nästan ensamt utvecklade. Tandningen varierar dock rätt 

 mycket till tätheten och likaså äro stundom tänderna i'egelbundet och jemnt fördelade samt 

 föga olikstora, ibland mera oregelbundet anordnade och olikstora, isynnerhet då tandningen 

 är glesare. De nedre bladen sitta i allmänhet temligen tätt och äi-o vanligen eller nästan 

 alltid längre än internodierna; de öfre sitta oftast glesare. An hafva dessa liksom de 

 nedre smal och lång vigglik bas och äro mera lancettlika eller lineärt-lancettlika, än blir 

 basen bredare och mera rundadt eller tvärt vigglik och formen pä bladen utdraget »gg- 

 rundt lancettlik. Sjelfva basen blir dock aldrig omfattande som hos flera af de föregående 

 formerna. De nedre äro liksom alltid basalbladen oftast smalskaftade men med kortare 

 skaft än hos dessa. Stjelkbladen äro alltid starkt uppätrigtade och bidraga härigenom och 

 genom sina långa skarpa spetsar att gifva växten ett karaktäristiskt utseende. Synes vara 

 nära slägt med följande och isynnerhet med /i am^pliatifrons, hvilken äfven skulle kunna 

 uppfattas som var. af denna. 



Inom OTnrådet anträftad i Östergötland, Vestra Ryds s:u, Tunarp (förf.): Småland, Gärdserums s:n. Boss- 

 gård (förf.); Rog'berga s:ii, Ingaryd och Teiihult (K. JOHANSSON); Fagerhults s:n, nära Eskebäck; Wirserunis s:ii. 

 nära kyrkan; Kräksraähi s;n. Barkebo (K. J. LÖNNROTH); Skalelöfs s:n, Sunnanvik; Femsjö s:n, torpet Nyby (G. 

 E. Hyltén-Cavallius). 



Utom området insamlad i Vesteri/otland, Toarps s:n, Bygd och Nygård (A. O. OLSSON). 



3. H. *perangustnn) n. subsp. 



H. boreale Fk. b. angustifolium Fr. H. N. II: 13 p. m. p. et in sched. — H. 

 rigidum Hn — ? pullum (subgothicum) Fr. Syrab. p. 174 p. p. 



Caulis 50 — 75 ctm. altus sat gracilis rigidus strictus v. leviter flexuosus 

 8 — 16-folius, inferne v. totus purpurascens scaber, inferiore ])arte pilis bre\ibns tinnis 

 sparsis — densiusculis v. sat densis hirtus, superne rare pilifer — glaber basi den- 

 sius apice sparsim ceterum rare stellatus. Folia supra saturate viridia glalira et 

 leviter — sat stellata, subtus pallida subglaucescentia pilis brevibus s]>arsis scabra 

 leviter — sat dense stellata, in nervö mediano floccoso densius et longius pilosa, 

 marginibus sparsim et breviter — brevissime ciliata scabriuscula, tirma et sajpe 

 coriacea; basalia 3 — 4 in rosulam conferta v. + remota sa'pe snb anthesi emarcida 

 breve — brevissime et late petiolata, exteriora ovalia — elliptica v. oblongo-ovalia 

 obtusa — obtusiuscula subintegra v. sparsim denticulata, interiora + lanceolata 

 acutiuscula ■ — acuta sparsim dentata; cauliun inferiora valde approximata intcrnodiis 

 longiora anguste — angustissime lanceolata sparsim sat crebre et anguste dentata 

 dentibus basalibus 3—4 pi'a'sei'tini longioribus + eirctis — patontibus. sa'pe ii- 



