KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDI.INGAK. BAND 26. N:0 3- 181 



regulariter clentat;i, siiperiora loagis veiuota aiiguste lauceolata — linearia iu- 

 asqualiter et Jonge subulato-dentata dentibns 2 — 3 Sivpe longioribus augustis cur- 

 vatis, suioina linearia bracteolata longe remota subulato-dentata, omnia valde acuta 



— subulata basi angusta + cuneata sessilia et sensim decrescentia. Anthela parva 

 simplex v. nia.gna + coinposita coryrnboso-paniculata deorsum + indeterniinata 

 vulgo contracta et sat angusta rarius läxa et apice amplior, ramis interioribus + 

 distantibus erectis — erecto-patentibus strictis vix superantibus, superioribus sa^pe 

 valde a])proxiinatis divaricato-patentibus brevioribus ajquantibus vel longioribus + 

 superantibus, omnibus + gracilibus + tomentellis, pedicellis gracillimis mediocribus 



— brevibus acladioque (10 — )lö — 35 mm. longo cano-tomentosis pilis canis brevi- 

 bus — mediocril)us sparsis v. raris — nuUis et superne pra?sertim glandulis nigris 

 brevibus solitai-iis — raris usque sparsis obsitis. Involucrn mediocria atroviridia 

 nigricantia nitentia crassiuscula basi ovata postea rotundato-truncata. Squamce pluri- 

 seriales sat regulariter imbricata?, exteriores latas lineares v. triangulares obtusaj 

 laxaj srepius brevissime albido-comata?, intermediaj triangulari-lanceolatse et intimse 

 lanceolatte obtusa; — obtusiuscula', intim» paucaj acutie apice epilosas, omnes nigri- 

 cantes v. interiores marginibus virescentes efloccosas dorso glandulis nigris parvis et 

 mediocribus densiusculis — sat densis fere simplicera seriem formantibus pilis nigris 

 solitariis interdum immixtis obtectas. Calathidium. sat obscure luteum subradians. 

 Ligulce apice glabra;. Stylus coracinus. 



Utmärkt af sin höga, raka, mångbladiga stjelk, de många småningom i brakteer 

 öfvergående, mycket smalt lancettlika till liniesmala skarpt och långt spetsade stjelkbladen, 

 hvilka äro oskaitade med smal och lång, vigglikt hopdragen bas och skarpt, smalt och 

 långt tandade af" olikstora, tätare eller glesai-e tänder, af hvilka vanligen 2 — 3 på hvardera 

 sidan äro längre än de öfriga och ofta serdeles smala, isynnerhet på de öfre bladen, samt 

 ofta krökta och lika långa som bladbredden, uppåt tätai'e, hopträngd intlorescens med 

 ganska utstående grenar, hvilken nedåt är obegränsad genom de från de öfre bladvecken 

 utgående, vanligen ej långa, men liksom de nedre egentliga inflorescensgrenarne, uppräta 

 och raka grenarne, de medelstora, svartglänsande, svarta eller grönaktiga, mångfjälliga 

 holkarne med utstående och utböjda yttre fjäll, hvilka liksom holken för öfrigt äro ganska 

 rikt glandelhåriga men utan eller med enstaka enkelhår och alldeles utan stjernludd samt 

 slutligen nästan alldeles svarta stift. De nedre stjelkbladen äro vanligen mycket tätt 

 sittande, ofta dubbelt längre än internodierna och smalt lancettlika. Upptill sitta de allt 

 glesare och glesare och bli samtidigt mindre och smalare, slutligen liniesmala men äga 

 äfven på stjelkens öfre del långa, smala och ofta sylhvassa tänder. Basalbladen saknas 

 vanligen vid blomningen, då de oftast äro afvissnade, men äro eljest i allmänhet samlade 

 i en 2 — 3-bladig rosett och kortskaftadc, breda, trubbiga samt lågt och glest eller knappt 

 märkbart tandade utom det innersta, hvilket liknar de nedre stjelkbladen. Ar mycket 

 nära beslägtad med följande, med hvilken den till de ilesta karaktärer öfverensstämmer, 

 men är i långt högre grad rigidum-SiY\?\.(\i utbildad än denna, från hvilken den framföi'- 

 allt skiljes genom sina talrikare och smalare stjelkblad samt mindre och svagare glandel- 

 håriga holkar. Genom de upprätta, nedre grenarne blir inilorescensen temligen smal 



