IvONGL. ,SV. VET. AKADEMIENS HAMJLINGAK. BAND. 26. N;(l 3. 197 



I Sciinbiiiul hniMiied aiisci- jaf;' uiii? äfveii böra oniiiämmi en ganska egendomlig, ännu föga känd form, för 

 hviiken jag föreslår namnet: 



H, exteusifonne n. spec. 



Utmärker sig genom högväxt, 4 — S-bladig stjelk raed längre eller kortare, småningom decrescerande, smalt 

 lanoettlika till liniesniala blad, till eller något öfvcr niidten m. 1. m. sparsamt taudade af smala, kortare ellc 

 längre, olikstora, rätt utstående, i s])etsen något framåtböjda tänder ocli utdragna i en kortare eller ofta ganska lång, 

 helbräddad spets, genom få rosettblad, hvilka äro af smalt aflång till lancettlik form, vägbräddado oeli glest men 

 temligen långt spetstandade, eller endast vid den långsamt nedlöpande basen med ett par större tänder, liksom 

 stjelkens nedre del, på bladskaften oeli i kanterna samt på medelnerven temligen rikt långhåriga, samt genom temligen 

 rik, nedåt obegränsad, något sammansatt korgställning med utspärrade grenar, af hvilka de nedre äro korta och 

 mera aflägsnade, de öfre närmade hvarandra och öfverskjutande det korta, 5 — 10 uira. långa akladiet. Sjelfva 

 grenarne äro liksom internodierna glest stjernludna, ytterst sparsamt sraåhåriga och m. 1. m. glest glandelhåriga. 

 Glandierna och stjernluddet tilltaga uppåt i riklighet och de förra äro pä holkskafteu rikliga till tätt hopade, brun- 

 aktiga och af medellängd, det sednare ganska tätt och gråaktigt. Genom båda härsingen och skaftens egen mörkare 

 färg, fä de sednare ett brungrått utseende. Holkarne äro korta och temligen breda (-;£V) med något äggrund 

 eller rundad, slutligen nästan tvär bas, egendomligt brungröna. Fjällen äro mäugradiga, korta af ni. 1. m. lan- 

 cettlik form, afsmalnande i en m. 1. m. kort och m. 1. m. trubbad, svagt hårtofsad spets; några få inre äro syl- 

 spetsade. De äro klädda af täta, m. 1. m. gulbruna, korta glandier, någon gång med få inblandade, korta hår och 

 af glest ludd, hvilket vanligen framträder som en fin strimma i deras smutsigt grönaktiga kanter. Calathidier små, 

 30 — 40 mm. i ])., föga glesa. Ligulcc i början rätt tydligt cilierade, 2 — 2,') mm. breda. 



Hittills endast funnen ])ä tvenne ställen i Östergötland, nämligen i Jonsbergs s:n, Gunnnetorp (.1. A. Levik) 

 och Dagsbergs s:n (A. WiRÉN). Genom sin höga växt, mäng- och smalbladiga stjelk och rika, utspärrade in- 

 fioresceus med korta holkar är den af ett karakteristiskt utseende och påminner i habitus om smalbladigare former 

 af H. *rufescens Fr. eller oin H. Lindebergii NYM., från båda dock lätt skild genom holkarnes beklädnad. Till 

 dessa sednare liknar den mycket H. extensum LtJB., med hviiken den utan tvifvel är närmast slägt, men den är 

 skild genom bladform, habitus samt holkarnes storlek och form. Då den ännu är för litet undersökt är det visser- 

 ligen raed tvekan jag här upptager den som serskild art, ehuru den på grund af sitt utseende synes mig lika väl 

 utpräglad som t. ex. //. e.vlensum LtJB. eller //. Liiidebergri Nym. 



H. SÅXIFRAGUM Fn. 



H. saxifragum Fk. p. max. p., Symb. \). 100 et Epicr. p. 87. — H. saxifrHguiu 

 Lbg. in Hn. FL, ed. 11, p. 42 p. p. — H. saxifragum Fk., H. N. XII: 17 et Lbc;., Hier. 

 Scand. exs., n. 30. 



Caulix raediocris — elatus 1^ — 5-folius + pilosus et stellatus. Folia ad basin 

 in rosnlam congesta et pauca in caule evoluta v. caulina plura et basalia pauca 

 (v. suLmulla) + glauca — canescentia + pilosa et stellata. Anthela siniplex — 

 composita subcontracta v. läxa saepe + indeterminata. Involucra + lata basi ovata 

 postea rotundato-truncata, squamis laxe imbricatis, plerumque sat angustis plurimis 

 saltim acutis — acuminatis, intimis subulatis, glandulis pilis et floccis multitudine 

 variantibus obtectis. Calatliidia mediocria — magna. Ligulw fere semper breve — 

 brevissime ciliata?. 



Under denna art, hviiken .sjnies utgöra gruppens ännu i utbildning stadda centrum, 

 sammanföres bär en hel mängd, ofta i otaliga underordnade variationer och lokala modiiika- 



