200 11. DAIILSTKDT, lilDHAC •111,1, SV 1 XKSTI! A SVKIIK IKS II 1 Kl; A( '1 T .\|-|-'|.( ij; A. 



loiigis acladioque 20 — 40 imn. lungo glMiululis gracilibus mediocriter — sat densis 

 floccis mediocriter densis et pilis teiiellis raris obtectis. Involuera bvevia basi + 

 rotundata fusco-viridin. Sgurnncc subangustaä lanceo]ata\ exteriores + virides, i?i- 

 teriores + late viridimarginativ, ceteruin fusca? in apicem obtusuluin sat attenuata-, 

 glandulis + tenuibus sat densis — crebris brevibiis pilis nullis v. raris in exteriori- 

 bus saepe sat frequentibus obsitis ceterum haud \. vix v. in inarginibus levitcM' 

 stellatis. Calathidiuv) uiediocre sat radians. Lii/iikf sat inconspiciie ciliata^. 



^^'^'- 5.5—6.5' ^^- '5''' — 40, L. m. c. 2,ö nun. 



Denna form utmärker sig genom sina företrädesvis \id basen liopade, oftast breda 

 och isynnerhet inåt i rosetten tandade blad, få till flei-a stjelkblad, af hvilka de nedre äi-o 

 stora, ehuru mindre än de inre rosettbladen och tydligen eller ibland långt men glest få- 

 eller vaidigen tretandade, samt uppåt hastigt öfvergå i brakteerna, sin temligen vida. van- 

 ligen utspärrade och gle.sa, nedåt obestämda inflorescens, ofta ända till basen grenad stjelk 

 och jeraförelsevis små, grönbruna, temligen breda holkar med rundad lias och m. 1. ra. 

 smala, något utdragna., men i den smala spetsen trubbade fjäll med vanligen rikliga, fina. 

 brunsvarta glandier ocli sällan med färre inblandade eller åtmin.stone föga synliga hår samt 

 knappt märkbart stjernludd. Varierar temligen mjxket till bladform och tandning samt 

 stjelkens bladrikedom och deraf framkallade habitus, men utmärker sig alltid genom den 

 rikliga bladrosetten och benägenheten att få de nedre mera utvecklade stjelkbladen närmade 

 basen. Bladen äro både bredare och kortare än hos föregående samt äga ofta största 

 bredden nedom raidten, isynnerhet då de erhålla rikligare tandning; de yttre rosettbladen 

 äro deremot oftast bredare ofvan raidten. Holkfjällen tendera ät jembred form och äro 

 ibland mycket rikligt och då oftast gröfre glandulösa: de äro endast i yngre stadiei- af 

 holkens utveckling öfverskjutande de outslagna blommorna. Här och hvar uppträda former 

 af likartad habitus, hvilka än närma sig den ena än den andra af föregående varietets 

 former i anseende till holkfjällens form och beklädnad. Uppträder ibland med mycket 

 smala blad, ibland med glesare eller tätare hårighet såsom ofta ;"u" förhallandet med ett 

 flertal former inom gruppen. Somliga former med mera stjernludd på fjällen likna i detta, 

 afseende följande var., under det andra former deremot likna samma \arietets hårigare 

 former, i hvilka den på sina ställen torde öfvergå. 



Inom området anträffad i Östergötland, Wists s:n, Stnrefors,; Rystad s:ii, Kisöii (förf.); smalbhidigare former 

 äro anträffade i Kisa s;ii, Karleby ocli Torpa s:n, Torpön (K. F. DusÉN); måliiinda utgöra de nifllanformer till 

 a genuiiium a breuiceps. 



Utom området funnen i Upland, Herestädes såsom kring Upsala, Sigtuna m. fl. andra ställen: Söder- 

 manland, Roslagen, Sandön (K. StakbäCK); saunolikt allmänuare utbredd i de östra kustprovinserna från norra 

 U]}land till södra Östergötland. 



b connophoriim n. forma. — Dahlst., Hier. exs., fasc. W . n. .")1. 



Skild från föregående genom rikligare och längre hårighet isynnerhet pa stjelk ocli 

 bladskaft, smalare, skarptandade blad, flera, ända till 4 stjelkblad, glesare inflorescens med 

 större korgar, klädda af glesa glandier och m. 1. m. rikliga, kortare eller längre hår. Pa 

 koroskaften äro både här och glandier förhanden i ungefär lika antal, hvarvid de sediiai-e 



