KONGL. SV. VET. AKADKMIKN.S ITANDr.lNGAR. HAND 26. N:() 3. 209 



floecosis glandulis minutis sparsis v. superne densiusculis et pilis dilutis raris — 

 sparsis obtectis. Involucrn inediocria virescentia leviter cano-variegata basi + ovata 

 denique trnncata. Squamce exteriores angusta; lineares obtusiuscula^, intormediai et 

 intima^, sat angustie e basi latiore lanceolato-lineares in apicem + acutum — oT)tu- 

 siusculum angustura + comosum sensim attenuata% exteriores et intermediär niargiiii- 

 bus stria floccosa angusta + coiispicue notata», omnes ceterum dorso sparsim stelJata- 

 glandulis parvis et minutis densiusculis v. sparsis obsita3, pilis brevibus sparsis — 

 densiusculis vestita^ sat microglandulosa^ ultra flores virgineos longe porrecttp. 

 Calathidmm la>te luteum c. 3.5 mm. diametro. FAgulre glabra;. Stylus hiteus. 



Denna form står bland Oreadea mycket isolerad och är onekligen en mycket ut- 

 präglad form. Den har en ej obetydlig likhet med H. canescens Schleich. (som utan 

 tvifvel tillhör Glaucina eller utgör en medelform till denna grupp), hvilket föi-anledt 

 Lindeberg att föra den som varietet af denna art. I dessa båda former torde Oreadea 

 och Glaucina gränsa till hvarandra. Den utmärker sig genom sin vanligen tina och något 

 bågböjda, tierbladiga, mycket glatta men rikligt stjernhåriga stjelk, som ofta är grenig från 

 de öfre bladvecken, ej sällan äfven från basen, temligen fasta, ofta något läderartade, under- 

 till stjernhåriga blad, af hvilka de smala, lancettlika basalbladen till stor del vid blomningen 

 äro afvissnade och af hvilka stjellvbladen äro långt utdragna, smalt lancettlika till lineära, 

 långspetsade och glest småtandade eller vid basen bugtigt tandade af 2 — 3, längre, utstå- 

 ende tänder och flikar, genom fåblomstrig, än gaffelgrenadt kvastlik än mera kvastlik, nedåt 

 obegränsad inflorescens med ofta långt akladium och tina, rikt stjernhåriga, uiiprätta till 

 utstående, svagt böjda, akladiet långt öfverskjutande holkskaft, genom medelstora, vid basen 

 slutligen nästan tväi'huggna holkar med smala, öfvervägande lancettlika till lineära fjäll, hvilka 

 långt öfverskjuta de unga blommorna och i spetsen äro fint håriga samt för öfrigt klädda, 

 af glesa till medelmåttigt tätt sittande, korta och ljusa hår, fina och små, glesa till tem- 

 ligen rikliga glandier samt ganska talrika mikroglandler, och äro gråa af m. 1. m. rikt stjern- 

 ludd i de yttre och mellersta fjällens kanter men sparsammare på deras ryggar, samt slut- 

 ligen af temligen ljusa korgar med glatta ligula; och gula stift. Till bladens tandning- 

 varierar den något; än äro de kort, fint och glest tandade till eller något öfver skifvans 

 midt, än äro isynnerhet de mellersta stjelkbladen vid basen glest och ofta långt tandade 

 af krökta och utstående tänder; den öfriga delen af skifvan är då vanligen alldeles hel- 

 bräddad och utdragen i en läng, smal och skarp spets. Varierar för öfrigt med fåbladig, 

 finare och vågböjd stjelk till flei-t)la,dig, grof och rak stjelk. Dessa flerbladiga exemplar 

 få oftast ett mera rif/iduiu--äYtådt utseende. Stjelkbladen bli hos dem ofta vid basen lång- 

 tandade och holkarne äro ofta större och rikligare håriga. Äfven bladen bli hos dessa 

 exemplar rikligare håinga med styfvare hår. Det är dessa rikhåriga och ofta riffidum-Wka 

 former, hvilka jag förut ansåg vara skilda från Linoeberg's form, och som jag utdelat i 

 mina Hier. exs. under namn af H. Nymanni. Jag har numera öfvertygat mig om att 

 dessa olika former blott äro modifikationer af samma art. De hårigare modifikationerna 

 uppträda helst på torrare berg och klippor, hvilka äro mera aflägsnade från sjöstränder. 

 De glattare förekomma dereinot i närheten af större vatten. 



K. Sv. Vet. Akad. Haiidl. Band. 26. N:o 3. 27 



