226 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 



genom sina stjernhåriga holkar, smalare holkfjäll och finare grenar och korgskaft. Håren 

 på holkarne variera till rikligheten och ätVen till storleken såsom hos de flesta rii/idmn- 

 former. I djup skugga saknas de nåstan alldeles. På soliga ställen bli de suia och fijg;i 

 framträdande; på friska lokaler bli de längre, mörknre och talrikare. 



Då den växer pä grus, får den ofta bladen samlade på stjelkens nedi-e del, och på dylik 

 lokal bli de nästan elliptiskt aflånga, styfva och spröda samt på undre sidan mera glaucescenta 

 än vanligt. På dessa liksom i allmänhet på denuderade lokaler l)li ofta internodierna 

 mellan de nedersta bladen korta, så att en falsk rosett med till marken trj^ckta och m. 1. m. 

 utbredda blad uppstår. På fastare mark och bland högt gräs bli bladen ofta kortare än 

 vanligt och tätare samlade på stjelkens öfre del samt mera utstående och i kanten ofta 

 veckade. Eljest äro bladen upprätta och långt utdragna. På serdeles g3^nsamma lokaler, 

 men ofta äfven på berg, blir den ej sällan grenig ända till basen. På rhizomets öfre del uppstå 

 ofta under mildare höstar, stundom tidigare, små bladrosetter af breda, ovala, truljbade blad, 

 hvilka hafva korta, täta och något styfva kanthår. Detta inträffar vanligen hos former, 

 som växa på öppna, grusiga lokaler, der förhållandena mera än annars synas gynna en 

 proleptisk utveckling af de för arten eljest normala, tjocka och köttiga, öfvervintrande 

 in novationsknopparne. 



Inom området är denna form anträffad i Östergötland, Qvarsebo; Jonsbergs s:n, Gränsö (E. AdLERZ); 

 Västra Husby s:n, Korssäter; Gårdeby s:n, Örsby (H. StrÖMFELT) ; Skärkinds s:n, Halleby (M. Floderus); Åtvids 

 s:n, Adeisnäs, Karstorp och Slefringje; Rinna s:n, Stortorp; Wists s:n, Stiirefors; Linköping; Wi-eta s:n, Berg 

 (förf.): Småland, Jönköping, Husqvarna (J. E. Zbtterstedt) ; Oskarshamn; Högsby s:n, Forsaryd; Madesjö s:n, 

 Brånahult (K. J. LÖNNROTH). 



Utom området i Upland, Löfsta s:n, Löflund vitl Heby (C. A. E. LÉNSTRÖM). 



2. H *rigi(luin Hn. 



H. rigidum Hn., Scand. fl. ed. I, p. 300 (1820). — H. rigidum Hn., Fr. Symb. p. 174, 

 p. p.? — H. rigidum Hn., Lbg. Scand. fl. ed. 11, p. 49, p. p. — H. rigidum Hn. a (H. 

 Itevigatum Koch) H. N. V: 6. — H. rigidum Hn., Lbg., Hier Scand. exs., n. 76. — 

 Dahlst., Herb. Hier. Scand., Cent. V, n. 77. 



Caulis 70 — 90 ctm. altus rigidus firmus 7 — 15-folius, basi + purpurascens 

 pilis densis hirsutus et scaber densiuscule floccosus, raedio minus pilosus sed vulgo 

 sat scaber sat stellatus, superne subgiaber leviter stellatus v. summo apice subtomen- 

 tellus. Folia inferiora caulis numquam in rosulam approximata sed + reraota 

 elongate lingulata denticulata basi in petiolum sat longum alatum sensim decur- 

 rentia, intermedia longa lanceolata et su])eriora anguste lanceolata — subovato-lan- 

 ceolata, orania sessilia basi cuneata v. ad medium remote 2 — 4 dentata, dentibus + 

 patentibus minutis — sat longis, omnia in apicem longum — longissiraum acutura 

 — cuspidatum attenuata et in bracteas inflorescentite sensim abeuntia, supra glabriu- 

 scula rare — sparsim stellulata, subtus sparsim in nervö dorsali densiuscule pilosa 

 v. glabriuscula densiuscule — sparsim stellulata margine revoluto rare piloso et 

 scabro. Lnfioregc.entia corymbosa — ramoso-paniculata polycephala, ramis infei'ioribus 



