KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 26. N:0 3. 229 



cuspidatum + attenuata basi breviter et sparsim v. loiige — loiigissime + acute 

 3 — 4-clentata, superne ubique magis inagisque stellata sed minus pilosa. Antkela 

 simplex oligocephala — magna v. maxima polycephala + indeterminata corymboso- 

 paniculata, ramis iutimis brevibus — brevissimis + ei"ectis — ci-ecto-pateiitibus, in- 

 termediis magis patentibiis liaud v. vix a^quantibus magis approximatis, summis 

 maxime approximatis — siibumbellatis + superantibus sivpe multum patentibus 

 leviter stellatis — subtomeiitellis epilosis et eglandulosis, pedicellis + brevibus acla- 

 dioque 15 — 20 mm. longo + tomentosis rare pilosis et rarissime glandulosis v. 

 etiam subglabris. Jirvolucra + obscure — dilute viresceutia sat magna basi + lata 

 rotundata v. angustiore subovato postea saspe valde truncata. Squauifv + multi- 

 seriales sat lätte, juniores apicibus leviter retrocurvataa + imbricat», exteriores breviter 

 interiores longius triangulari-laiiceolata?, omnes apicibus levissime comata; + obtusai 

 breviter v. sat longe protractte, marginibus prajsertim interiores pure et dilute virides 

 nuda\ ceterura dorso floccis raris" in exterioribus vulgo sparsis et glandulis + gra- 

 cilibus luteo- v. nigi'o-virescentibus sparsis et pilis basi nigris mediocribus raris v. 

 subnullis fere simplicem seriem formantibus obtectte. Calathiilium pure et satu)'ate 

 luteum maxime radians — sat radians. Lit/uke apice glabraj. Sti/ius luteus, raro 

 obscurius et leviter fusco-hispidulus. 



10—12 



Inv. g_^ , D. 35 — 45, L. m. 2,5 — 3 mm. 



En bland sydöstra Sveriges allmännaste och mest utmärkta ru/idum-iormer, hvilken 

 likväl, märkvärdigt nog, ej förut iakttagits af äldre författare med undantag af K. J. 

 Lönnroth, hvilken först upptäckte och urskilde arten, ehuru han ej hann publicera den- 

 samma. Ej heller har den förut blifvit utdelad i något exsiccatverk. 



Utmärkt af sin höga, mångbladigci, i skugga spädare och mera vågböjda, på öppna 

 ställen grofva (ofta af en gåspennas tjocklek eller ännu gröfre), till hälften eller ofta helt 

 och hållet violetta, nedtill vanligen rik- och styfhåriga stjelk, genom mestadels tunna och 

 mjuka eller temligen fasta, utom på lyggnerven och i kanterna, der korta eller medellänga 

 m. 1. m. täta hår förehnnas, föga håriga eller nästan alldeles glatta blad, hvilka antingen alla 

 äro vid basen glest korttandade eller de nedre nästan helbräddade till trubbtandade och de 

 öfre vid sjelfva basen m. 1. m. långt 3 — 4-tandade, alla mer eller mindre långt utdragna 

 i en m. 1. m. jembred, kortspetsad eller oftast småningom afsmalnande, lång och vanligen 

 helbräddad spets, och alla stjelkbladen åtskilda eller de nedi'e ofta sammanträngda i en 

 falsk rosett, men vanligen äfven de åtskilda och vid blomningen ofta afvissnade, de nedres 

 skifva afsmalnande till ett koi't vingadt skaft, de öfre dereraot alldeles oskaftade, genom van- 

 ligen stora och temligen breda holkar af grön eller något svartgrön färg, på ryggen af fjällen 

 klädda af glesa, gul- eller svartgröna, fina glandier samt vanligen få eller enstaka (stundom 

 felande), korta, svartfotade hår jemte ])å midten och vid fjällens bas enstaka, till spridda 

 stjernhå)-, hvaremot de lifiigt gröna kanterna äro glatta och alldeles utan stjernhår, samt 

 genom \ anligen glesa, stora, mörka korgar af ren färg och )'ent gula stift. Liksom alla 

 rigiduni-former öfvervintrar den med mer eller mindre köttiga och stora knoppar med tjocka, 

 ljusa knoppfjäll. De första örtbladen äro små af m. 1. m. tunglik form samt helbräddade och 

 afvissna snart. De äro skilda af kortare eller längre internodier. De derpå följande tilltaga 



