230 II. DAHL8TEDT, BIDRAG TILL SYDÖ.STKA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 



hastigt i stoi-lek och bredd, men aftaga sedan inot stjelkens spets återigen till tjreddcn, 

 hvareraot de tilltaga i längd. De yttre äro mer eller mindre bredt aflänga till aflångt 

 lancettlika och sitta i förening med ett till två inre, mera utdraget lancettlika blad (isyn- 

 nerhet på öppna eller mera denuderade lokaler) m. 1. m. tätt, hvarigenom de bilda en falsk 

 rosett och äro ofta da utbredda utefter marken I skugga och bland gräs äro de deremot 

 mera och ofta långt aflägsnade från hvarandra samt afvissna stundom alldeles. De öfriga 

 stjelkbladen äro mera aflångt jemnbredt lancettlika och ofta långspetsade samt äro 

 vanligen, isynnerhet på skuggiga lokaler, till större delen längre än internodierna, ofta 

 mer än dubbelt så långa. De aftaga uppåt småningom eller hastigt i storlek och liredd 

 men öfvergå omärkligt i kvastens brakteer. På skuggiga ställen (såsom i lundar, der den 

 helst förekommer) äro bladen äfven upptill ganska stora och äga oftast smalt jemnbred, 

 långt utdragen spets, men äro i sjelfva spetsen hastigt hopdragna. Här äro de tunna, veka 

 och föga håriga. På dylika ställen äro äfven korgarne ofta helt och hållet gröna. På soliga 

 eller mera öppna ställen äro de öfre bladen små och smala och alla utdragna i en smal, ofta 

 mycket lång, helbräddad och skarpare spets. Här blir stjelken oftast lifligt violett, nedtill 

 mera hårig, bladen något styfvare och sträfva af rikligare håi-, isynnerhet i kanterna, och 

 holkarne ofta större och svartgi'öna. Hos fåblomstriga former äro holkarne oftast större 

 än hos mångblomstrigare exemplar. För öfrigt synas oberoende häraf tvenne modifikationer 

 förekomma, en oftast rikblom strigare med bredare, flertjälliga holkar af grönare färg och 

 med mycket tvär bas samt kortare fjäll, hvilka äro klädda af fina, mera gulgröna, tätare 

 glandier, utan eller med inblandade få, korta hår, och en aiuian med längre holkar, hvilka 

 ofta äro mörkare, hafva smalare ni. 1. m. rundad bas och vid basen bredare, mera utdragna, 

 färre fjäll, hvilka äro klädda af glesare, gröfre och mörkare glandier samt spridda, längre 

 och gröfre, mörka hår. Men dessa modifikationer synas utan gräns öfvergå i hvarandra. 

 En mycket trubbfjällig och bredbladig, i bergsspringor växande form är var. saxicola 

 LöNNR. 1. c. En mera sträfhårig, på torrare och soligare ställen växande bergsform, är 

 den på samma ställe af Lönnroth under namn af H. Friesii Hx. Ii hirsutum Lbg. upp- 

 tagna formen. Bladen variera rätt mycket till Tandningen, än nästan helbräddade eller 

 försedda med några ta, glesa tänder vid sjelfva basen, än vanligen upptill på stjelken (hos 

 kraftigare former vid basen) långt och smalt, ibland något oi'egelbundet "2-, .3 — 4-tandade. 

 På de nedre bladen är stjernluddet nästan endast inskränkt till medelnervens undersida 

 och oftast glest eller spridt. På de öfre bladen, isynnerhet pa soliga lokaler, är det rik- 

 ligare och uppträder äfven på deras öfversida glest ellei- spridt. Holkfjällen äro något 

 slappa och utstående, i synneriiet hos former med längre och glesfjälligarc holkar, och i 

 spetsarne svagt utböjda. 



hioiu området aiiträffiid i Östei-r/ötland, Vestra Husby sm. Korssäter orh Ludden (H. StrÖ.MFELT); Krokeks 

 s:u, Maruiorbruket; Simoustorps sm. Uddetorp; Vånga s:ii, Greusholnieii : Wreta s:n, Beri^ oeli Stjevnorp; Kärna 

 s:)i, Mahnen; Wists sm, Sturefors ocli Wessentorp; Wäderstads sm, Bossgärd och Lindekulleu: Svaushals s:n, Stora 

 Kullen (förf.); Omberg och söder derom vid Vettern (C. J. LiNDEBERG); Trehörna sm, Slangeryd (förf.); Torpa 

 s:n, Torpa prestgård; Asby sm, Solfarp (K. F. DusÉN) och Aspa samt Marek (A. MOLIN); Sunds sm. Sunds 

 SödergArd och Norrgård, Sandbäckstorp, Broby, Löfåsa m. H. st. (förf.); Tomta vid Slättfall, llökulla. Bodaslätt 

 m. fl. st.; llumskulla s:n, Gnöst; Svinhults s:n. Skum (K. F. DUSÉN); Atvids sm. Adelsnäs, Karstorp, Slefringe 

 och Åtvidaberg (förf.): Småland, Sömmens jernvägsstation; Gärdseruras sm, Bossgärd (förf.); Norra Sandsjö s:n, 



